Віктор Родіонович Поплавко (1881, Полтава — 20 січня 1938, Комунарка, Московська область, Російська РФСР) — український військовий діяч, підполковник Армії УНР, член Української Центральної Ради.
Віктор Родіонович Поплавко | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Загальна інформація | |
Народження | 1881 м. Полтава, ![]() |
Смерть | 20 січня 1938 Комунарка, Ленінський район, Московська область, Російська РФСР, |
Поховання | Розстрільний полігон «Комунарка» |
Alma Mater | Чугуївське військове училище |
Військова служба | |
Війни / битви | Перша світова війна |
Нагороди та відзнаки | |
Життєпис
Служив офіцером у 11-му гренадерському Фанагорійському полку (Москва), у складі якого вирушив на першу світову війну.
У 1915—1917 роках — офіцер 6-го авіаційного парку.
Закінчив Офіцерську автомобільну школу, служив на посаді командира 26-го кулеметно-автомобільного взводу. Автор проекту першого повноприводного панцирника Jeffery-Поплавко російської армії. З 20 грудня 1916 року — командир бронеавтомобільного дивізіону особливого призначення.
На І Всеукраїнському військовому з'їзді був обраний членом Українського генерального військового комітету. З серпня 1917 року — комісар УГВК при штабі Одеської військової округи. Перебуваючи у комітеті був в опозиції С. Петлюрі до суперечок з яким залучав Л. Корнілова. Член Української Центральної Ради. У січні 1918 р. — військовий консультант української мирної делегації у Брест-Литовському. Мав протистояння з ЦК Румчероду в січні — лютому 1918 року. Навесні 1918 р. — головноуповноважений , головний інспектор Державного хлібного бюро. У 1919 р. — представник Директорії на переговорах з Антантою.
Перебував на еміграції. У 1926 році повернувся до Радянської Росії. Мешкав у Москві, працював на підприємстві «Сільгосптехніка», заступником керуючого московською конторою «Союзснаблегпром». У 1931 році проходив у справі Українського Національного Центру.
Повторно заарештований 27 жовтня 1937 року Звинувачений в участі у контрреволюційній терористичній організації. Розстріляний 20 січня 1938 року.
Реабілітований у грудні 1957 року.
Нагороди
Примітки
- Михайло Омелянович-Павленко в спогадах помилково називає його — Поплавко Володимир.
- В. Кедровський. 1917 рік. — Вінніпег : Українська Видавнича Спілка «Тризуб», 1967. — С. 365. — .
Джерела та література
- Осташко Т. С. Поплавко Віктор Родіонович // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2011. — Т. 8 : Па — Прик. — С. 421. — .
- Жертвы политического террора в СССР. lists.memo.ru. Меморіал. оригіналу за 24 травня 2023. Процитовано 17 грудня 2023.
- Тинченко Я. Ю. Офіцерський корпус Армії Української Народної Республіки (1917—1921). Книга I. — К. : Темпора, 2007. — .
- Українська Центральна Рада: документи і матеріали: У 2 т / упоряд. В. Ф. Верстюк та ін.; ред. В. А. Смолій та ін.; Національна академія наук України, Інститут історії України. — Київ : Наукова думка, 1997. — Т. 2: 10 грудня 1917 р. — 29 квітня 1918 р. — С. 395—396. — (Пам'ятки історії України. Сер. V. Джерела новітньої історії) — .
- Омелянович-Павленко М. Спогади командарма (1917—1920): Документально-художнє видання / Упоряд.: М. Ковальчук. — Київ : Темпора, 2007. — С. 541. — .
- Віктор Поплавко в горнилі революції: між своїми і чужими // Чорноморська хвиля Української революції: провідники національного руху в Одесі у 1917—1920 рр.: монографія / Вінцковський Т. С., Музичко О. Є., Хмарський В. М. та ін. — Одеса : ТЕС, 2010. — 584 с.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Viktor Rodionovich Poplavko 1881 Poltava 20 sichnya 1938 Komunarka Moskovska oblast Rosijska RFSR ukrayinskij vijskovij diyach pidpolkovnik Armiyi UNR chlen Ukrayinskoyi Centralnoyi Radi Viktor Rodionovich Poplavko PidpolkovnikZagalna informaciyaNarodzhennya1881 1881 m Poltava Rosijska imperiyaSmert20 sichnya 1938 1938 01 20 Komunarka Leninskij rajon Moskovska oblast Rosijska RFSR SRSRPohovannyaRozstrilnij poligon Komunarka Alma MaterChuguyivske vijskove uchilisheVijskova sluzhbaVijni bitviPersha svitova vijnaNagorodi ta vidznakiOrden Svyatoyi Anni 3 stupenyaOrden Svyatogo GeorgiyaU Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Poplavko ZhittyepisPancirnik Jeffery Poplavko Sluzhiv oficerom u 11 mu grenaderskomu Fanagorijskomu polku Moskva u skladi yakogo virushiv na pershu svitovu vijnu U 1915 1917 rokah oficer 6 go aviacijnogo parku Zakinchiv Oficersku avtomobilnu shkolu sluzhiv na posadi komandira 26 go kulemetno avtomobilnogo vzvodu Avtor proektu pershogo povnoprivodnogo pancirnika Jeffery Poplavko rosijskoyi armiyi Z 20 grudnya 1916 roku komandir broneavtomobilnogo divizionu osoblivogo priznachennya Na I Vseukrayinskomu vijskovomu z yizdi buv obranij chlenom Ukrayinskogo generalnogo vijskovogo komitetu Z serpnya 1917 roku komisar UGVK pri shtabi Odeskoyi vijskovoyi okrugi Perebuvayuchi u komiteti buv v opoziciyi S Petlyuri do superechok z yakim zaluchav L Kornilova Chlen Ukrayinskoyi Centralnoyi Radi U sichni 1918 r vijskovij konsultant ukrayinskoyi mirnoyi delegaciyi u Brest Litovskomu Mav protistoyannya z CK Rumcherodu v sichni lyutomu 1918 roku Navesni 1918 r golovnoupovnovazhenij golovnij inspektor Derzhavnogo hlibnogo byuro U 1919 r predstavnik Direktoriyi na peregovorah z Antantoyu Perebuvav na emigraciyi U 1926 roci povernuvsya do Radyanskoyi Rosiyi Meshkav u Moskvi pracyuvav na pidpriyemstvi Silgosptehnika zastupnikom keruyuchogo moskovskoyu kontoroyu Soyuzsnablegprom U 1931 roci prohodiv u spravi Ukrayinskogo Nacionalnogo Centru Povtorno zaareshtovanij 27 zhovtnya 1937 roku Zvinuvachenij v uchasti u kontrrevolyucijnij teroristichnij organizaciyi Rozstrilyanij 20 sichnya 1938 roku Reabilitovanij u grudni 1957 roku Nagorodiorden Svyatogo Georgiya PrimitkiMihajlo Omelyanovich Pavlenko v spogadah pomilkovo nazivaye jogo Poplavko Volodimir V Kedrovskij 1917 rik Vinnipeg Ukrayinska Vidavnicha Spilka Trizub 1967 S 365 ISBN 978 966 1641 31 9 Dzherela ta literaturaOstashko T S Poplavko Viktor Rodionovich Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2011 T 8 Pa Prik S 421 ISBN 978 966 00 1142 7 Zhertvy politicheskogo terrora v SSSR lists memo ru Memorial originalu za 24 travnya 2023 Procitovano 17 grudnya 2023 Tinchenko Ya Yu Oficerskij korpus Armiyi Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki 1917 1921 Kniga I K Tempora 2007 ISBN 966 8201 26 4 Ukrayinska Centralna Rada dokumenti i materiali U 2 t uporyad V F Verstyuk ta in red V A Smolij ta in Nacionalna akademiya nauk Ukrayini Institut istoriyi Ukrayini Kiyiv Naukova dumka 1997 T 2 10 grudnya 1917 r 29 kvitnya 1918 r S 395 396 Pam yatki istoriyi Ukrayini Ser V Dzherela novitnoyi istoriyi ISBN 966 00 0013 8 Omelyanovich Pavlenko M Spogadi komandarma 1917 1920 Dokumentalno hudozhnye vidannya Uporyad M Kovalchuk Kiyiv Tempora 2007 S 541 ISBN 966 8201 24 8 Viktor Poplavko v gornili revolyuciyi mizh svoyimi i chuzhimi Chornomorska hvilya Ukrayinskoyi revolyuciyi providniki nacionalnogo ruhu v Odesi u 1917 1920 rr monografiya Vinckovskij T S Muzichko O Ye Hmarskij V M ta in Odesa TES 2010 584 s