О́зеро — село в Україні, у Луцькому районі Волинської області. Населення становить 690 осіб.
село Озеро | |
---|---|
![]() | |
Країна | |
Область | Волинська область |
Район | Луцький район |
Рада | Тростянецька сільська громада |
Основні дані | |
Засноване | 1577 |
Населення | 690 |
Площа | 3,616 км² |
Густота населення | 190,82 осіб/км² |
Поштовий індекс | 45222 |
Телефонний код | +380 3365 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 50°53′49″ пн. ш. 25°31′56″ сх. д. / 50.89694° пн. ш. 25.53222° сх. д.Координати: 50°53′49″ пн. ш. 25°31′56″ сх. д. / 50.89694° пн. ш. 25.53222° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря | 199 м |
Водойми | Озеро, площа 8,9 га. глибина водойми 19 м. |
Відстань до районного центру | до райцентру 10 км. км |
Місцева влада | |
Адреса ради | 45222, Волинська обл., Ківерцівський р-н, с. Озеро, вул. Миколи Олексюка, 12 |
Карта | |
![]() Озеро | |
![]() Озеро | |
Мапа | |
|
Історія
Перша згадка про село Озеро датується 1577 роком[]. Тоді воно мало назву Воля Озерська (за всю історію назва кілька разів змінювалася: Єзьорко, Єзьори, Озерці). За переписом кінця XIX ст. тут нараховувалося «44 доми і 234 жителі». У 1892 році священик Лихницький провів у місцевій церкві обряд хрещення майбутнього видатного академіка Михайла Пилиповича Кравчука. В ті часи село Озеро належало до Тростянецької волості Луцького повіту.
Декілька років володарював тут поміщик Микола Михайлович Деханов, який привласнив 1208 десятин кращих земель, гірші залишивши бідному селянству. Земельний наділ мав і царський офіцер (штабс-капітан) Дмитро Мальцев (його дружина Олександра Михайлівна Мальцева володіла наділами в Озері (173 десятини) та Тростянці (116 десятин) (станом на 1913 р.)), котрий прибув сюди із Петербурга до початку революції 1905 р. Варто також зазначити, що наділ (1431) тут мала і Шендзиковська Марія-Регіна Флорентинівна.
За переказами озерян, на село кілька разів нападали татарські орди, від яких місцеві жителі боронились у кам'яному замку, оточеному ровом. Замок був розташований на найвищому пагорбі села на східному березі озера. До наших днів збереглися підземні ходи, які пронизують товщу пагорба і стіни яких викладені старовинною цеглою, схожою на ту, з якої побудований Луцький замок. Старожили розповідають, що ці ходи ведуть на відстань більш ніж 25 кілометрів під стіни древнього Луцька. Можливо, це вимисел. Але факт лишається фактом: ходи мають протяжність щонайменше кількасот метрів та висоту, достатню для вільного пересування дорослої людини. І до сьогодні вони залишаються недослідженими.
Древні підземелля стали в пригоді озерянам під час навали ще одних орд, цього разу нацистських. В червні 1941 року один з німецьких пілотів, пролітаючи над Озером, побачив біля млина скупчення возів і, очевидно, прийнявши їх за підрозділ Червоної Армії, заходився бомбардувати село. Багато людей тоді було поранено, деякі загинули. Проте більшість селян встигли сховатись і перечекати небезпеку у давніх кам'яних ходах, які вмістили тоді більше сотні чоловік.
Залишається нерозгаданою і таємниця озера. З нього не витікає і в нього не впадає жодна річечка, проте воно ніколи не змінює свого рівня і завжди є чистим. Рідко де можна зустріти і сріблясті верби, якими обсаджені його береги. (Див. також Озеро (пам'ятка природи)).
Досить цікаво історію села і історію великого трагічного кохання описав в повісті «Уляна» класик польської літератури XIX століття Юзеф Крашевський.
Колишні назви села та його адміністративно-територіальні приналежності
Адміністративно-територіальні приналежності села | |||
---|---|---|---|
Назва села | Адміністративно-територіальна приналежність | Період | Посилання |
Озеро | Луцький повіт, Волинська губернія, Російська імперія | 1795-? | |
Озеро | Луцький повіт, Волинська губернія, Російська імперія | ?-1917 | |
Озеро | ґміна Тростянець, Луцький повіт, Волинське воєводство, Польська Республіка | 1921-1939 | |
Озеро | Киверцівський район, Волинська область, УРСР | 1939-1941 | |
Озеро | район Ківерці, Луцький ґебіт, Генеральна округа Волинь-Поділля, Райхскомісаріат Україна | 1942-1944 | |
Озеро | Ківерцівський район, Волинська область, Україна | ?-2020 | |
Озеро | Луцький район, Волинська область, Україна | 2020 - н.ч. |
Населення
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 736 осіб, з яких 350 чоловіків та 386 жінок.
За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 676 осіб.
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 98,12 % |
російська | 1,16 % |
циганська | 0,43 % |
білоруська | 0,29 % |
Інфраструктура
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5oTHlWRU1DVTVSU1ZFTUNWQ055VkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDT1Y4bFJEQWxRalFsUkRBbFFrVWxSREVsT0RnbFJEQWxRa0VsUkRFbE9UWWxSREFsUWtJbFJERWxPRU1sUkRBbFFrUWxSREFsUWpnbFJEQWxRamxmSlVRd0pVSkVKVVF3SlVJd0pVUXdKVUl5SlVReEpUZzNKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpDSlVReEpUaERKVVF3SlVKRUpVUXdKVUk0SlVRd0pVSTVYeVZFTUNWQ055VkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNORjhsUXpJbFFVSWxSREFsT1VFbFJEQWxRakFsUkRBbFFqY2xSREFsUWtFbFJEQWxRakFsUXpJbFFrSXVhbkJuTHpJeU1IQjRMU1ZFTUNVNVJTVkVNQ1ZDTnlWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0TVNWRU1TVTRReVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPVjhsUkRBbFFqUWxSREFsUWtVbFJERWxPRGdsUkRBbFFrRWxSREVsT1RZbFJEQWxRa0lsUkRFbE9FTWxSREFsUWtRbFJEQWxRamdsUkRBbFFqbGZKVVF3SlVKRUpVUXdKVUl3SlVRd0pVSXlKVVF4SlRnM0pVUXdKVUl3SlVRd0pVSkNKVVF4SlRoREpVUXdKVUpFSlVRd0pVSTRKVVF3SlVJNVh5VkVNQ1ZDTnlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ05GOGxReklsUVVJbFJEQWxPVUVsUkRBbFFqQWxSREFsUWpjbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqQWxReklsUWtJdWFuQm4uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk1THlWRU1DVkJOQ1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUWlWRU1TVTRReVZFTUNWQ05DVkVNU1U0T0NWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0TVNWRU1TVTRReVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlMwbFJEQWxRakFsUkRBbFFrRWxSREVsT0RNbFJERWxPRGdsUkRBbFFqVWxSREVsT0RBbFJERWxPREVsUkRFbE9FTWxSREFsUWtFbFJEQWxRamdsUkRBbFFqbGZKVVF3SlVKR0pVUXhKVGd6SlVRd0pVSkVKVVF3SlVKQkpVUXhKVGd5WHlWRU1DVkNNbDhsUkRFbE9ERWxSREFsUWpVbFJEQWxRa0lsUkRFbE9UWmZKVVF3SlRsRkpVUXdKVUkzSlVRd0pVSTFKVVF4SlRnd0pVUXdKVUpGWHlVeU9DVkVNQ1U1UVNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNE5pVkVNU1U1TmlWRU1DVkNNaVZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDT1Y4bFJERWxPREFsUkRBbFFqQWxSREFsUWprbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrUWxNamt1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFNWRU1DVkJOQ1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUWlWRU1TVTRReVZFTUNWQ05DVkVNU1U0T0NWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0TVNWRU1TVTRReVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlMwbFJEQWxRakFsUkRBbFFrRWxSREVsT0RNbFJERWxPRGdsUkRBbFFqVWxSREVsT0RBbFJERWxPREVsUkRFbE9FTWxSREFsUWtFbFJEQWxRamdsUkRBbFFqbGZKVVF3SlVKR0pVUXhKVGd6SlVRd0pVSkVKVVF3SlVKQkpVUXhKVGd5WHlWRU1DVkNNbDhsUkRFbE9ERWxSREFsUWpVbFJEQWxRa0lsUkRFbE9UWmZKVVF3SlRsRkpVUXdKVUkzSlVRd0pVSTFKVVF4SlRnd0pVUXdKVUpGWHlVeU9DVkVNQ1U1UVNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNE5pVkVNU1U1TmlWRU1DVkNNaVZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDT1Y4bFJERWxPREFsUkRBbFFqQWxSREFsUWprbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrUWxNamt1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJqTDFCdmMzUmZiMlptYVdObFgybHVYM1JvWlY5MmFXeHNZV2RsWDI5bVgwOTZaWEp2WHlVeU9FdHBkbVZ5ZEhOcFgxSmhhVzl1SlRJNUxtcHdaeTh5TWpCd2VDMVFiM04wWDI5bVptbGpaVjlwYmw5MGFHVmZkbWxzYkdGblpWOXZabDlQZW1WeWIxOGxNamhMYVhabGNuUnphVjlTWVdsdmJpVXlPUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Будинок культури
У 1972 році в селі Озеро побудовано будинок культури, першим директором якого став Міщук Олександр. Нині у його глядацькому залі є 240 посадкових місць, а його площа зі сценою складає 286 м.кв..
Свято-Покровський храм
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZoTDA5NlpYSnZYMHRwZG1WeWRITnBkbk5yZVdsZlZtOXNlVzV6YTJFdFEyaDFjbU5vWDI5bVgzUm9aVjlRY205MFpXTjBhVzl1WDI5bVgzUm9aVjlVYUdWdmRHOXJiM010Ym05eWRHZ3RkMlZ6ZEY5MmFXVjNMVEl1YW5Cbkx6TXdNSEI0TFU5NlpYSnZYMHRwZG1WeWRITnBkbk5yZVdsZlZtOXNlVzV6YTJFdFEyaDFjbU5vWDI5bVgzUm9aVjlRY205MFpXTjBhVzl1WDI5bVgzUm9aVjlVYUdWdmRHOXJiM010Ym05eWRHZ3RkMlZ6ZEY5MmFXVjNMVEl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Цей храм було побудовано в 1898 році на місці церкви Святої великомучениці Параскеви, що згоріла. До 8 травня 2022 року Свято-Покровський храм був храмом Української православної церкви Київського патріархату.
Кладовище
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl3THlWRU1DVTVReVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTXlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxRakVsUkRFbE9EQWxSREFsUWpBbFJERWxPRElsUkRFbE9ERWxSREVsT0VNbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqQmZKVVF4SlRnd0pVUXdKVUl3SlVRd0pVSTBKVVF4SlRoR0pVUXdKVUpFSlVReEpUZ3hKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSTRKVVF4SlRnMVh5VkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNSU1ZFTVNVNU55VkVNQ1ZDUkNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ01pVXlRMTh4T1RjMVh5VkVNU1U0TUNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ1FTVXlRMThsUkRFbE9ERXVYeVZFTUNVNVJTVkVNQ1ZDTnlWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDUlY4bE1qZ2xSREFsT1VFbFJERWxPVFlsUkRBbFFqSWxSREFsUWpVbFJERWxPREFsUkRFbE9EWWxSREVsT1RZbFJEQWxRaklsUkRFbE9ERWxSREVsT0VNbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqZ2xSREFsUWpsZkpVUXhKVGd3SlVRd0pVSXdKVVF3SlVJNUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkVKVEk1TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMwbFJEQWxPVU1sUkRBbFFrVWxSREFsUWpNbFJEQWxRamdsUkRBbFFrSWxSREFsUWpCZkpVUXdKVUl4SlVReEpUZ3dKVVF3SlVJd0pVUXhKVGd5SlVReEpUZ3hKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSXdYeVZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNOQ1ZFTVNVNFJpVkVNQ1ZDUkNWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNPQ1ZFTVNVNE5WOGxSREFsUWpJbFJEQWxRa1VsUkRFbE9UY2xSREFsUWtRbFJERWxPVFlsUkRBbFFqSWxNa05mTVRrM05WOGxSREVsT0RBbFJERWxPVFlsUkRBbFFrRWxNa05mSlVReEpUZ3hMbDhsUkRBbE9VVWxSREFsUWpjbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWtWZkpUSTRKVVF3SlRsQkpVUXhKVGsySlVRd0pVSXlKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVReEpUZzJKVVF4SlRrMkpVUXdKVUl5SlVReEpUZ3hKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSTRKVVF3SlVJNVh5VkVNU1U0TUNWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ09TVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNSQ1V5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
На місцевому кладовищі є Братська могила радянських солдатів, що загинули в 1944 році.
Перелік похованих, який вказано на надгробку:
сержант Якубович В.А.
рядовая Пильг С.И.
рядовой Солодилов К.А.
рядовой Возный А.М.
рядовой Романюк И.М.
рядовой Милах А.Л.
рядовой Ситко Я.Н.
Озерський ліцей
Озерську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів було перейменовано в Озерський ліцей.
Відомі люди
Деханов Микола Михайлович
ДЕХАНОВЪ, Никл. Мих. Екатеринослав. г., Александровск. у., при дер. Миргородовкѣ, 504 д. Чрез имѣніе протекаетъ р. Соленая. Отъ губ. г. 80 в., уѣзди. 40 в., ⊛ «Словгородъ», Кур.-Хар.-Сев. ж. д., 20 в.
— — — Волынск. г., Луцк. у., с. Озеро, 1,153 д. Отъ уѣзди. 120 в. ✉ м. Бережница Тлгр. ⊛ Домбровица.
Станом на 1913 р., земельний наділ, площею 1208 ½ десятин, у межах села мав генерал-майор Деханов Микола Михайлович (староцерк.-слов. Дехановъ Николай Михайловичъ).
Мальцеви
Мальцева (Хрістич) Олександра Михайлівна
Олександра Михайлівна належала до сім'ї Хрістичів, що володіла багатьма землями на Волині, а також у власності Хрістичів було багато земель навкруг Луцька. Хрістич Олександра Михайлівна вийшла заміж за офіцера Мальцева Олексія, що був родом з Сибіру з села Мальцево. Олексій Мальцев помер досить молодим.
У Олександри та Олексія Мальцевих було двоє дітей: Нассонова (Мальцева) Наталія Олексіївна та Дмитрій Олексійович Мальцев.
Станом на 1913 р., земельний наділ, площею 173 1/4 десятини, у межах села мала дружина штабскапітана Мальцева Олександра Михайлівна (староцерк.-слов. Мальцева Александра Михайловна).
МАЛЬЦЕВА, Алдра Мих. Волынск. г., Луцк. у., с. Озеро, 1,034 д. Отъ уѣздн. г. 20 в. ✉ Тлгр. Колки, ⊛ «Киверцы».
Мальцев Дмитрій Олексійович
Дмитрій Олексійович Мальцев після завершення навчання в Луцькій гімназії, що була побудована за кошти Хрістичів, вступив у Політехнічний інститут у Москві. Після завершення навчання в інституті, Дмитрій Олексійович влаштувався на посаду інженера-технолога на пороховий завод під Москвою. Мальцев Д.О. одружився з Каплуновою Зінаїдою Гаврилівною. У них було троє синів: Сергій, Юрій та Ілля. Помер Дмитрій Олексійович у 1940 р.
Мальцева (Каплунова) Зінаїда Гаврилівна
Мальцева (Каплунова) Зінаїда Гаврилівна (нар. 1895 — пом. 1967) була дочкою генерала Головного штабу Російської імператорської армії Г. Каплунова. Зінаїда Гаврилівна спілкувалася кількома мовами: англійською, французькою, німецькою, іспанською, польською тощо. .
Нассонова (Мальцева) Наталія Олексіївна
Наталія Олексіївна навчалася також у Луцькій гімназії й була одружена з офіцером Нассоновим.
Шендзиковська Марія-Регіна Флорентинівна
Станом на 1913 р., земельний наділ, площею 1431 десятина, у межах села мала Марія-Регіна Флорентинівна Шендзиковська (староцерк.-слов. Шендзиковская Марія-Регина Флорентиновна), що належала до давнього польського роду , який у 1849 році було включено до I частини Дворянської Родовідної Книги Мінської губернії.
Див. також
Примітки
- Постанова Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів»
- . database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України. Архів оригіналу за 31 липня 2014. Процитовано 19 жовтня 2019.
- . database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України. Архів оригіналу за 31 липня 2014. Процитовано 19 жовтня 2019.
- . database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України. Архів оригіналу за 31 липня 2014. Процитовано 19 жовтня 2019.
- Церква у селі Озеро Ківерцівської громади вийшла з московського патріархату / Антоніна Андрійчук // Район.Ківерці : онлайн-видання. — 2022. — 9 травня. — Дата звернення: 31.08.2023.
- Вся Россия. Русская книга промышленности, торговли, сельского хозяйства и администрации. Адрес-календарь Российской империи. - Издание А.С. Суворина, 1902
- Список землевладельцев и арендаторов Волынской губернии, во владении коих находится не менее 50 дес. земли. — Житомир: Губ. стат. ком., 1913. — С. 143.
- Федорчук Р.Ф. За сивими туманами: історико-краєзнавчий нарис / Ростислав Федорович Федорчук. - Луцьк: ПВД «Твердиня», 2013. - 116 с.
- Алфавитный список дворянским родам Минской губернии, внесенным в дворянскую родословную книгу по 1-е июля 1903 года: [с прил. списка губерн. и уезд. предводителям и депутатам дворянства].—Минск: Губерн. тип., 1903. — С. 121.
Література
- О́зеро // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974. — том Волинська область / І.С. Клімаш (голова редколегії тому), 1970 : 747с. — С.311
Посилання
- Погода в селі Озеро
![]() | Це незавершена стаття з географії Волинської області. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi naseleni punkti z takoyu nazvoyu Ozero O zero selo v Ukrayini u Luckomu rajoni Volinskoyi oblasti Naselennya stanovit 690 osib selo Ozero Ozero pam yatka prirodi gidrologichna pivdennij bereg Ozero pam yatka prirodi gidrologichna pivdennij bereg Krayina UkrayinaOblast Volinska oblastRajon Luckij rajonRada Trostyanecka silska gromadaOsnovni daniZasnovane 1577Naselennya 690Plosha 3 616 km Gustota naselennya 190 82 osib km Poshtovij indeks 45222Telefonnij kod 380 3365Geografichni daniGeografichni koordinati 50 53 49 pn sh 25 31 56 sh d 50 89694 pn sh 25 53222 sh d 50 89694 25 53222 Koordinati 50 53 49 pn sh 25 31 56 sh d 50 89694 pn sh 25 53222 sh d 50 89694 25 53222Serednya visota nad rivnem morya 199 mVodojmi Ozero plosha 8 9 ga glibina vodojmi 19 m Vidstan do rajonnogo centru do rajcentru 10 km kmMisceva vladaAdresa radi 45222 Volinska obl Kivercivskij r n s Ozero vul Mikoli Oleksyuka 12KartaOzeroOzeroMapa Ozero u VikishovishiIstoriyaPersha zgadka pro selo Ozero datuyetsya 1577 rokom dzherelo Todi vono malo nazvu Volya Ozerska za vsyu istoriyu nazva kilka raziv zminyuvalasya Yezorko Yezori Ozerci Za perepisom kincya XIX st tut narahovuvalosya 44 domi i 234 zhiteli U 1892 roci svyashenik Lihnickij proviv u miscevij cerkvi obryad hreshennya majbutnogo vidatnogo akademika Mihajla Pilipovicha Kravchuka V ti chasi selo Ozero nalezhalo do Trostyaneckoyi volosti Luckogo povitu Dekilka rokiv volodaryuvav tut pomishik Mikola Mihajlovich Dehanov yakij privlasniv 1208 desyatin krashih zemel girshi zalishivshi bidnomu selyanstvu Zemelnij nadil mav i carskij oficer shtabs kapitan Dmitro Malcev jogo druzhina Oleksandra Mihajlivna Malceva volodila nadilami v Ozeri 173 desyatini ta Trostyanci 116 desyatin stanom na 1913 r kotrij pribuv syudi iz Peterburga do pochatku revolyuciyi 1905 r Varto takozh zaznachiti sho nadil 1431 tut mala i Shendzikovska Mariya Regina Florentinivna Za perekazami ozeryan na selo kilka raziv napadali tatarski ordi vid yakih miscevi zhiteli boronilis u kam yanomu zamku otochenomu rovom Zamok buv roztashovanij na najvishomu pagorbi sela na shidnomu berezi ozera Do nashih dniv zbereglisya pidzemni hodi yaki pronizuyut tovshu pagorba i stini yakih vikladeni starovinnoyu cegloyu shozhoyu na tu z yakoyi pobudovanij Luckij zamok Starozhili rozpovidayut sho ci hodi vedut na vidstan bilsh nizh 25 kilometriv pid stini drevnogo Lucka Mozhlivo ce vimisel Ale fakt lishayetsya faktom hodi mayut protyazhnist shonajmenshe kilkasot metriv ta visotu dostatnyu dlya vilnogo peresuvannya dorosloyi lyudini I do sogodni voni zalishayutsya nedoslidzhenimi Drevni pidzemellya stali v prigodi ozeryanam pid chas navali she odnih ord cogo razu nacistskih V chervni 1941 roku odin z nimeckih pilotiv prolitayuchi nad Ozerom pobachiv bilya mlina skupchennya voziv i ochevidno prijnyavshi yih za pidrozdil Chervonoyi Armiyi zahodivsya bombarduvati selo Bagato lyudej todi bulo poraneno deyaki zaginuli Prote bilshist selyan vstigli shovatis i perechekati nebezpeku u davnih kam yanih hodah yaki vmistili todi bilshe sotni cholovik Zalishayetsya nerozgadanoyu i tayemnicya ozera Z nogo ne vitikaye i v nogo ne vpadaye zhodna richechka prote vono nikoli ne zminyuye svogo rivnya i zavzhdi ye chistim Ridko de mozhna zustriti i sriblyasti verbi yakimi obsadzheni jogo beregi Div takozh Ozero pam yatka prirodi Dosit cikavo istoriyu sela i istoriyu velikogo tragichnogo kohannya opisav v povisti Ulyana klasik polskoyi literaturi XIX stolittya Yuzef Krashevskij Kolishni nazvi sela ta jogo administrativno teritorialni prinalezhnosti Administrativno teritorialni prinalezhnosti selaNazva sela Administrativno teritorialna prinalezhnist Period PosilannyaOzero Luckij povit Volinska guberniya Rosijska imperiya 1795 Ozero Luckij povit Volinska guberniya Rosijska imperiya 1917Ozero gmina Trostyanec Luckij povit Volinske voyevodstvo Polska Respublika 1921 1939Ozero Kivercivskij rajon Volinska oblast URSR 1939 1941Ozero rajon Kiverci Luckij gebit Generalna okruga Volin Podillya Rajhskomisariat Ukrayina 1942 1944Ozero Kivercivskij rajon Volinska oblast Ukrayina 2020Ozero Luckij rajon Volinska oblast Ukrayina 2020 n ch NaselennyaZgidno z perepisom URSR 1989 roku chiselnist nayavnogo naselennya sela stanovila 736 osib z yakih 350 cholovikiv ta 386 zhinok Za perepisom naselennya Ukrayini 2001 roku v seli meshkalo 676 osib Mova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku Mova Vidsotokukrayinska 98 12 rosijska 1 16 ciganska 0 43 biloruska 0 29 InfrastrukturaOzerskij doshkilnij navchalnij zaklad Kazka Feldshersko akusherskij punktBudivlya viddilennya poshtovogo zv yazku UkrposhtiBudinok kulturi U 1972 roci v seli Ozero pobudovano budinok kulturi pershim direktorom yakogo stav Mishuk Oleksandr Nini u jogo glyadackomu zali ye 240 posadkovih misc a jogo plosha zi scenoyu skladaye 286 m kv Svyato Pokrovskij hram Svyato Pokrovskij hram Cej hram bulo pobudovano v 1898 roci na misci cerkvi Svyatoyi velikomuchenici Paraskevi sho zgorila Do 8 travnya 2022 roku Svyato Pokrovskij hram buv hramom Ukrayinskoyi pravoslavnoyi cerkvi Kiyivskogo patriarhatu Kladovishe Bratska mogila na kladovishi Nadgrobok vstanovleno v 1975 roci Na miscevomu kladovishi ye Bratska mogila radyanskih soldativ sho zaginuli v 1944 roci Perelik pohovanih yakij vkazano na nadgrobku serzhant Yakubovich V A ryadovaya Pilg S I ryadovoj Solodilov K A ryadovoj Voznyj A M ryadovoj Romanyuk I M ryadovoj Milah A L ryadovoj Sitko Ya N Ozerskij licej Ozersku zagalnoosvitnyu shkolu I III stupeniv bulo perejmenovano v Ozerskij licej Vidomi lyudiDehanov Mikola Mihajlovich DEHANOV Nikl Mih Ekaterinoslav g Aleksandrovsk u pri der Mirgorodovkѣ 504 d Chrez imѣnie protekaet r Solenaya Ot gub g 80 v uѣzdi 40 v Slovgorod Kur Har Sev zh d 20 v Volynsk g Luck u s Ozero 1 153 d Ot uѣzdi 120 v m Berezhnica Tlgr Dombrovica Stanom na 1913 r zemelnij nadil plosheyu 1208 desyatin u mezhah sela mav general major Dehanov Mikola Mihajlovich starocerk slov Dehanov Nikolaj Mihajlovich Malcevi Malceva Hristich Oleksandra Mihajlivna Oleksandra Mihajlivna nalezhala do sim yi Hristichiv sho volodila bagatma zemlyami na Volini a takozh u vlasnosti Hristichiv bulo bagato zemel navkrug Lucka Hristich Oleksandra Mihajlivna vijshla zamizh za oficera Malceva Oleksiya sho buv rodom z Sibiru z sela Malcevo Oleksij Malcev pomer dosit molodim U Oleksandri ta Oleksiya Malcevih bulo dvoye ditej Nassonova Malceva Nataliya Oleksiyivna ta Dmitrij Oleksijovich Malcev Stanom na 1913 r zemelnij nadil plosheyu 173 1 4 desyatini u mezhah sela mala druzhina shtabskapitana Malceva Oleksandra Mihajlivna starocerk slov Malceva Aleksandra Mihajlovna MALCEVA Aldra Mih Volynsk g Luck u s Ozero 1 034 d Ot uѣzdn g 20 v Tlgr Kolki Kivercy Malcev Dmitrij Oleksijovich Dmitrij Oleksijovich Malcev pislya zavershennya navchannya v Luckij gimnaziyi sho bula pobudovana za koshti Hristichiv vstupiv u Politehnichnij institut u Moskvi Pislya zavershennya navchannya v instituti Dmitrij Oleksijovich vlashtuvavsya na posadu inzhenera tehnologa na porohovij zavod pid Moskvoyu Malcev D O odruzhivsya z Kaplunovoyu Zinayidoyu Gavrilivnoyu U nih bulo troye siniv Sergij Yurij ta Illya Pomer Dmitrij Oleksijovich u 1940 r Malceva Kaplunova Zinayida Gavrilivna Malceva Kaplunova Zinayida Gavrilivna nar 1895 pom 1967 bula dochkoyu generala Golovnogo shtabu Rosijskoyi imperatorskoyi armiyi G Kaplunova Zinayida Gavrilivna spilkuvalasya kilkoma movami anglijskoyu francuzkoyu nimeckoyu ispanskoyu polskoyu tosho Nassonova Malceva Nataliya Oleksiyivna Nataliya Oleksiyivna navchalasya takozh u Luckij gimnaziyi j bula odruzhena z oficerom Nassonovim Shendzikovska Mariya Regina Florentinivna Stanom na 1913 r zemelnij nadil plosheyu 1431 desyatina u mezhah sela mala Mariya Regina Florentinivna Shendzikovska starocerk slov Shendzikovskaya Mariya Regina Florentinovna sho nalezhala do davnogo polskogo rodu yakij u 1849 roci bulo vklyucheno do I chastini Dvoryanskoyi Rodovidnoyi Knigi Minskoyi guberniyi Div takozhOzero pam yatka prirodi PrimitkiPostanova Verhovnoyi Radi Ukrayini vid 17 lipnya 2020 roku 807 IX Pro utvorennya ta likvidaciyu rajoniv database ukrcensus gov ua Bank danih Derzhavnoyi sluzhbi statistiki Ukrayini Arhiv originalu za 31 lipnya 2014 Procitovano 19 zhovtnya 2019 database ukrcensus gov ua Bank danih Derzhavnoyi sluzhbi statistiki Ukrayini Arhiv originalu za 31 lipnya 2014 Procitovano 19 zhovtnya 2019 database ukrcensus gov ua Bank danih Derzhavnoyi sluzhbi statistiki Ukrayini Arhiv originalu za 31 lipnya 2014 Procitovano 19 zhovtnya 2019 Cerkva u seli Ozero Kivercivskoyi gromadi vijshla z moskovskogo patriarhatu Antonina Andrijchuk Rajon Kiverci onlajn vidannya 2022 9 travnya Data zvernennya 31 08 2023 Vsya Rossiya Russkaya kniga promyshlennosti torgovli selskogo hozyajstva i administracii Adres kalendar Rossijskoj imperii Izdanie A S Suvorina 1902 Spisok zemlevladelcev i arendatorov Volynskoj gubernii vo vladenii koih nahoditsya ne menee 50 des zemli Zhitomir Gub stat kom 1913 S 143 Fedorchuk R F Za sivimi tumanami istoriko krayeznavchij naris Rostislav Fedorovich Fedorchuk Luck PVD Tverdinya 2013 116 s Alfavitnyj spisok dvoryanskim rodam Minskoj gubernii vnesennym v dvoryanskuyu rodoslovnuyu knigu po 1 e iyulya 1903 goda s pril spiska gubern i uezd predvoditelyam i deputatam dvoryanstva Minsk Gubern tip 1903 S 121 LiteraturaO zero Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR u 26 t P T Tronko golova Golovnoyi redkolegiyi K Golovna redakciya URE AN URSR 1967 1974 tom Volinska oblast I S Klimash golova redkolegiyi tomu 1970 747s S 311PosilannyaPogoda v seli Ozero Ce nezavershena stattya z geografiyi Volinskoyi oblasti Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi