Нубійський водоносний шар (НВШ) — найбільший із відомих у світі підземних джерел викопної прісної води. Розташований у східній частині пустелі Сахара та охоплює кордони чотирьох країн на північному сході Африки. НВШ займає територію площею понад два мільйони км², включаючи північно-західний Судан, північно-східну частину Чаду, південний схід Лівії та більшу частину Єгипту.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5pTDBGamRXbG1aWEp2WDJGeVpXNXBkRzlmYm5WaWFXOHVhbkJuTHpJeU1IQjRMVUZqZFdsbVpYSnZYMkZ5Wlc1cGRHOWZiblZpYVc4dWFuQm4uanBn.jpg)
НВШ, що містить близько 150 тисяч км³ ґрунтових вод,, має надзвичайне значення для майбутніх програм розвитку потенційних водних ресурсів цих країн. Наприкінці XX століття уряд Лівії здійснила проект «Велика рукотворна річка» і почала видобувати значні обсяги води — приблизно 2,37 км³ на рік. Ця система використовується в основному для постачання водою оази Куфра.
Характеристика
З 2001 року частина водоносного горизонту [en], розташованого між районами Єгипту Тошка та Абу-Сімбел, зазнає інтенсивного буріння та розробки в рамках проекту меліорації. Результати тестового буріння показали, що літологічні характеристики та тектонічні параметри істотно впливають на ґрунтові води та загальний водоносний потенціал району, який вважається відносно низьким порівняно із сусідніми районами в східному або Дахлі.
Геологія
Водоносний горизонт в основному складається з твердого залізистого пісковику з великою кількістю сланцю та глини, товщина якого коливається від 140 до 230 метрів. Тип підземних вод варіюється від прісних до слабосолонуватих (солоність коливається від 240 до 1300 ‰). Порядок домінування іонів показує, що катіон натрію найчастіше переважає над кальцієм і магнієм, тоді як хлорид переважає над сульфатом і бікарбонатом. Підземні води мають метеоритне походження (термін [en] стосується води, яка виникла у вигляді опадів; більшість підземних вод мають метеоритне походження). Високі концентрації натрію, хлоридів і сульфатів відбивають процеси вилуговування і розчинення гіпсових сланців і глини, на додаток до тривалого перебування у воді.
Примітки
- International Atomic Energy Agency: NSAS Project [ 2007-10-20 у Wayback Machine.]
- Center for Environmental and Development for the Arab Region and Europe (CEDARE) 2000
- [1] Abd El Samie, S., and Sadek, M., 2001, Groundwater recharge and flow in the Lower Cretaceous Nubian Sandstone aquifer in the Sinai Peninsula, using isotopic techniques and hydrochemistry: Hydrogeology Journal, vol. 9, n. 4, p. 378-389
- A Study of Hydrogeological Conditions of the Nubian Sandstone Aguifer in the Area between Abu Simbel & Toschka, Western Desert, Egypt. American Geophysical Union, Spring 2001
Посилання
- Dahab, K.A., El Sayed, E.A. Study of Hydrogeological Conditions of the Nubian Sandstone Aguifer in the Area Between Abu Simbel & Toschka, Western Desert, Egypt. American Geophysical Union, Spring 2001
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Nubijskij vodonosnij shar NVSh najbilshij iz vidomih u sviti pidzemnih dzherel vikopnoyi prisnoyi vodi Roztashovanij u shidnij chastini pusteli Sahara ta ohoplyuye kordoni chotiroh krayin na pivnichnomu shodi Afriki NVSh zajmaye teritoriyu plosheyu ponad dva miljoni km vklyuchayuchi pivnichno zahidnij Sudan pivnichno shidnu chastinu Chadu pivdennij shid Liviyi ta bilshu chastinu Yegiptu Nubijskij vodonosnij shar NVSh sho mistit blizko 150 tisyach km gruntovih vod maye nadzvichajne znachennya dlya majbutnih program rozvitku potencijnih vodnih resursiv cih krayin Naprikinci XX stolittya uryad Liviyi zdijsnila proekt Velika rukotvorna richka i pochala vidobuvati znachni obsyagi vodi priblizno 2 37 km na rik Cya sistema vikoristovuyetsya v osnovnomu dlya postachannya vodoyu oazi Kufra HarakteristikaZ 2001 roku chastina vodonosnogo gorizontu en roztashovanogo mizh rajonami Yegiptu Toshka ta Abu Simbel zaznaye intensivnogo burinnya ta rozrobki v ramkah proektu melioraciyi Rezultati testovogo burinnya pokazali sho litologichni harakteristiki ta tektonichni parametri istotno vplivayut na gruntovi vodi ta zagalnij vodonosnij potencial rajonu yakij vvazhayetsya vidnosno nizkim porivnyano iz susidnimi rajonami v shidnomu abo Dahli GeologiyaVodonosnij gorizont v osnovnomu skladayetsya z tverdogo zalizistogo piskoviku z velikoyu kilkistyu slancyu ta glini tovshina yakogo kolivayetsya vid 140 do 230 metriv Tip pidzemnih vod variyuyetsya vid prisnih do slabosolonuvatih solonist kolivayetsya vid 240 do 1300 Poryadok dominuvannya ioniv pokazuye sho kation natriyu najchastishe perevazhaye nad kalciyem i magniyem todi yak hlorid perevazhaye nad sulfatom i bikarbonatom Pidzemni vodi mayut meteoritne pohodzhennya termin en stosuyetsya vodi yaka vinikla u viglyadi opadiv bilshist pidzemnih vod mayut meteoritne pohodzhennya Visoki koncentraciyi natriyu hloridiv i sulfativ vidbivayut procesi vilugovuvannya i rozchinennya gipsovih slanciv i glini na dodatok do trivalogo perebuvannya u vodi PrimitkiInternational Atomic Energy Agency NSAS Project 2007 10 20 u Wayback Machine Center for Environmental and Development for the Arab Region and Europe CEDARE 2000 1 Abd El Samie S and Sadek M 2001 Groundwater recharge and flow in the Lower Cretaceous Nubian Sandstone aquifer in the Sinai Peninsula using isotopic techniques and hydrochemistry Hydrogeology Journal vol 9 n 4 p 378 389 A Study of Hydrogeological Conditions of the Nubian Sandstone Aguifer in the Area between Abu Simbel amp Toschka Western Desert Egypt American Geophysical Union Spring 2001PosilannyaDahab K A El Sayed E A Study of Hydrogeological Conditions of the Nubian Sandstone Aguifer in the Area Between Abu Simbel amp Toschka Western Desert Egypt American Geophysical Union Spring 2001