Новокаледонська флористична область — одиниця флористичного поділу суші, що входить в Палеотропічне флористичне царство. Окрім острова Нова Каледонія, включає також прилеглі до неї малі острови Луайоте і Пен. Виняткове багатство і велика своєрідність флори Нової Каледонії дозволяє ботанікам виділяти Новокаледонську область в окреме, Новокаледонське флористичне підцарство. У складі області лише одна, Новокаледонська провінція.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk01TDBac2IzSmxibkpsYVdOb1pTNXFjR2N2TWpVd2NIZ3RSbXh2Y21WdWNtVnBZMmhsTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUyTDBGdFltOXlaV3hzWVY5MGNtbGphRzl3YjJSaFh5VXlPRE14TnpNNE1qQTJNalVsTWprdWFuQm5Mekl3TUhCNExVRnRZbTl5Wld4c1lWOTBjbWxqYUc5d2IyUmhYeVV5T0RNeE56TTRNakEyTWpVbE1qa3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Область характеризується найвищим прогресивним ендемізмом, таким, що проявляється на рівні не лише видів, але і родів, і навіть родин. Тут мешкає декілька ендемічних родин, понад 130 ендемічних родів, а число ендемічних видів перевищує 2400, що складає понад 80% флори.
Серед ендемічних родин — (Amborellaceae), (Strasburgeriaceae), (Oncothecaceae), Паракрифієві (Paracryphiaceae) і (Phellinaceae). Родовий ендемізм складає 16% — дуже високий показник. За цією ознакою Нову Каледонію можна порівняти тільки з Гавайським архіпелагом і островами Хуан-Фернандес. На відміну від них, серед ендемічних родів багато не монотипних, вони навпаки, налічують по 10-20 видів. Це свідчить про інтенсивне видоутворення саме на цій території. В той же час, наявність багатьох відносно примітивних родів вказує на старовину самої флори.
Див. також
Література
- Тахтаджян А. Л.flor oblasti zemli.djvu Флористические области Земли[недоступне посилання з червня 2019]. — Л.: Наука, 1978. — 248 с.
- Воронов А. Г., Дроздов Н. Н., Криволуцкий Д. А., Мяло Е. Г. Биогеография с основами экологии. — М.: Изд-во МГУ, 1999.
Виноски
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Novokaledonska floristichna oblast odinicya floristichnogo podilu sushi sho vhodit v Paleotropichne floristichne carstvo Okrim ostrova Nova Kaledoniya vklyuchaye takozh prilegli do neyi mali ostrovi Luajote i Pen Vinyatkove bagatstvo i velika svoyeridnist flori Novoyi Kaledoniyi dozvolyaye botanikam vidilyati Novokaledonsku oblast v okreme Novokaledonske floristichne pidcarstvo U skladi oblasti lishe odna Novokaledonska provinciya Karta floristichnogo rajonuvannya Odin z endemikiv Novoyi Kaledoniyi Oblast harakterizuyetsya najvishim progresivnim endemizmom takim sho proyavlyayetsya na rivni ne lishe vidiv ale i rodiv i navit rodin Tut meshkaye dekilka endemichnih rodin ponad 130 endemichnih rodiv a chislo endemichnih vidiv perevishuye 2400 sho skladaye ponad 80 flori Sered endemichnih rodin Amborellaceae Strasburgeriaceae Oncothecaceae Parakrifiyevi Paracryphiaceae i Phellinaceae Rodovij endemizm skladaye 16 duzhe visokij pokaznik Za ciyeyu oznakoyu Novu Kaledoniyu mozhna porivnyati tilki z Gavajskim arhipelagom i ostrovami Huan Fernandes Na vidminu vid nih sered endemichnih rodiv bagato ne monotipnih voni navpaki nalichuyut po 10 20 vidiv Ce svidchit pro intensivne vidoutvorennya same na cij teritoriyi V toj zhe chas nayavnist bagatoh vidnosno primitivnih rodiv vkazuye na starovinu samoyi flori Div takozhFloristichne rajonuvannya Paleotropichne floristichne carstvoLiteraturaTahtadzhyan A L flor oblasti zemli djvu Floristicheskie oblasti Zemli nedostupne posilannya z chervnya 2019 L Nauka 1978 248 s Voronov A G Drozdov N N Krivoluckij D A Myalo E G Biogeografiya s osnovami ekologii M Izd vo MGU 1999 Vinoski