Наполеон II (фр. Napoléon II), повне ім'я Наполеон Франсуа Жозеф Шарль Бонапарт (фр. Napoléon François Joseph Charles Bonaparte), Король Римський, Франц, герцог Рейхштадтський, (нім. Franz Herzog von Reichstadt; 20 березня 1811, Тюїльрі, Париж, Перша французька імперія — 22 липня 1832, Шенбрунн, Відень, Австрійська імперія) — син (єдина законна дитина) Наполеона I Бонапарта, імператора французів. Увійшов в історію під династичним іменем, котре йому дали бонапартисти. Фактично ніколи не правив, проте з 22 червня по 7 липня 1815 французький законодавчий орган визнавав його імператором, тому в історіографії він вважається діючим імператором. Прізвисько «Орлятко» було дано йому посмертно, і його популяризувала однойменна п'єса Едмона Ростана [fr]» (фр. l'Aiglon), де роль Наполеона II зіграла Сара Бернар.
Наполеон II фр. Napoléon II | |||
![]() | |||
![]() | |||
| |||
---|---|---|---|
22 червня 1815 — 22 липня 1832 | |||
Попередник: | Наполеон I | ||
Наступник: | Наполеон III | ||
| |||
20 березня 1811 — 22 липня 1832 | |||
Попередник: | Йосиф II | ||
Ім'я при народженні: | фр. Napoléon François Joseph Charles Bonaparte | ||
Народження: | 20 березня 1811 Париж, Франція[2] | ||
Смерть: | 22 липня 1832[3][4][…] (21 рік) Відень, Австрійська імперія | ||
Причина смерті: | туберкульоз | ||
Поховання: | Дім Інвалідів і Париж | ||
Країна: | Франція | ||
Релігія: | Католицизм | ||
Рід: | Бонапарти | ||
Батько: | Наполеон I Бонапарт | ||
Мати: | Марія-Луїза Австрійська | ||
Нагороди: | |||
|
Римський король і номінальний імператор
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk16TDA1aGNHOXNaVzl1WHpJdWFuQm5MekU0TUhCNExVNWhjRzlzWlc5dVh6SXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Народився 20 березня 1811 від другого шлюбу з Марією-Луїзою Австрійською в Парижі в палаці Тюїльрі. Одразу після народження довгоочікуваний син був проголошений Наполеоном (фр. Roi de Rome) і спадкоємцем імперії. Двічі: спершу в 1814 і вдруге в 1815, після Ста днів, Наполеон відрікався від престолу на користь сина, але обидва рази союзники проголошували Бонапартів позбавленими влади, а законним монархом Франції називали Людовіка XVIII.
Після поразки при Ватерлоо Наполеон відрікся від престолу на користь сина, якого проголосив імператором під іменем Наполеон II; однак він не був у Франції, і, за тодішніх умов, зречення не мало ніякого практичного значення.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV5THpnd1gwNWhjRzlzWlc5dVgwbEpMbXB3Wnk4eU1EQndlQzA0TUY5T1lYQnZiR1Z2Ymw5SlNTNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
«Орлик» в Австрії
Після першого зречення Наполеона I в 1814 Марія-Луїза переїхала до Австрії й оселилася разом з сином неподалік Відня, в замку Шенбрунн. Коли Наполеон I повернувся в 1815 у Францію, він зажадав від австрійського уряду повернення дружини і сина, проте безуспішно. Чотирирічний римський король залишався з матір'ю в Австрії і виховувався Матвієм Коліном.
Коли Марія-Луїза, в 1816, переїхала в Парму, її син залишився у Відні з дідом Францом I Австрійським. Договір, укладений союзниками, залишив Наполеона II без спадкових прав на Парму; за це австрійський імператор нагородив його богемський герцогством Рейхштадт, з титулом «Світлості».
При дворі, у Відні, про його батька при ньому намагалися не згадувати, він вважався «сином Її Високості ерцгерцогині»; з дитинства його привчали до німецького імені Франц, а не Наполеон. Попри це, він досить добре знав про батька, був його прихильником і обтяжувався австрійським двором. З 12-річного віку герцог Рейхштадський рахувався на військовій службі, на якій він до 1830 дослужився до майора. Навколо його імені постійно складали легенди; всі розуміли, що в разі будь-яких політичних ускладнень одне ім'я Наполеона II може послугувати прапором для небезпечного руху. Бонапартисти вважали його своїм лідером після смерті його батька у 1821 році. Сам Наполеон II, знаючи про своє походження, ретельно вивчав військову справу і постійно мріяв про славу і подвиги. Однак він був хворобливим; передчасна смерть 22 липня 1832 від туберкульозу у віці 21 року в Шенбрунні позбавила австрійську дипломатію багатьох проблем. Проте ходили чутки про те, що він був отруєний.
Посмертна доля
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRtTDA1aGNDMXlaV05sYVhOZk5UQXVhbkJuTHpJd01IQjRMVTVoY0MxeVpXTmxhWE5mTlRBdWFuQm4uanBn.jpg)
Його двоюрідний брат принц Луї Наполеон, проголосивши себе в 1852 імператором, прийняв ім'я Наполеон III; таким чином, він (як і всі Бонапартисти) вважав постфактум Наполеона II головою династії в 1821—1832, а себе — його наступником.
15 грудня 1940, за наказом Адольфа Гітлера, залишки герцога Рейхштадського були перенесені з Відня (на той час в складі Третього рейху) в Париж (окупований Німеччиною) і поховані в Домі Інвалідів поряд з гробницею батька; при цьому серце покійного, зберігалося, за тогочасними звичаями, окремо, і залишилося у Відні. Це відбулося рівно через 100 років після перенесення в Дім Інвалідів праху самого Наполеона.
Доля Наполеона II надихнула Едмона Ростана на драму «Орлятко» (фр. L’Aiglon). Через цей твір прихильницею особистості обидвох Наполеонів стала Марина Цвєтаєва. Вважається, що книга Януша Корчака «Король Матіуш I» навіяна долею Наполеона II.
Див. також
Примітки
- Dr. Constant v. Wurzbach Reichstadt, Napoleon Franz Joseph Karl Herzog von // Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich: enthaltend die Lebensskizzen der denkwürdigen Personen, welche seit 1750 in den österreichischen Kronländern geboren wurden oder darin gelebt und gewirkt haben — Wien: 1856. — Vol. 25. — S. 181.
- Deutsche Nationalbibliothek Record #118743996 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- SNAC — 2010.
- Encyclopædia Britannica
- Lundy D. R. The Peerage
Джерела
- Welschinger, Le roi de Rome, 1811-32, (Paris, 1897)
- Wertheimer, The Duke of Reichstadt, (London, 1905)
- Poisson, Georges, Le retour des cendres de l'Aiglon, Édition Nouveau Monde, Paris, 2006, (French)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Napoleon II fr Napoleon II povne im ya Napoleon Fransua Zhozef Sharl Bonapart fr Napoleon Francois Joseph Charles Bonaparte Korol Rimskij Franc gercog Rejhshtadtskij nim Franz Herzog von Reichstadt 20 bereznya 1811 Tyuyilri Parizh Persha francuzka imperiya 22 lipnya 1832 Shenbrunn Viden Avstrijska imperiya sin yedina zakonna ditina Napoleona I Bonaparta imperatora francuziv Uvijshov v istoriyu pid dinastichnim imenem kotre jomu dali bonapartisti Faktichno nikoli ne praviv prote z 22 chervnya po 7 lipnya 1815 francuzkij zakonodavchij organ viznavav jogo imperatorom tomu v istoriografiyi vin vvazhayetsya diyuchim imperatorom Prizvisko Orlyatko bulo dano jomu posmertno i jogo populyarizuvala odnojmenna p yesa Edmona Rostana fr fr l Aiglon de rol Napoleona II zigrala Sara Bernar Napoleon II fr Napoleon II Prapor Imperator Francuziv 22 chervnya 1815 22 lipnya 1832 Poperednik Napoleon I Nastupnik Napoleon III Rimskij korol 20 bereznya 1811 22 lipnya 1832 Poperednik Josif II Im ya pri narodzhenni fr Napoleon Francois Joseph Charles BonaparteNarodzhennya 20 bereznya 1811 1811 03 20 Parizh Franciya 2 Smert 22 lipnya 1832 1832 07 22 3 4 21 rik Viden Avstrijska imperiyaPrichina smerti tuberkulozPohovannya Dim Invalidiv i ParizhKrayina FranciyaReligiya KatolicizmRid BonapartiBatko Napoleon I BonapartMati Mariya Luyiza Avstrijska Nagorodi Mediafajli b u VikishovishiRimskij korol i nominalnij imperatorNapoleon II v ditinstvi Narodivsya 20 bereznya 1811 vid drugogo shlyubu z Mariyeyu Luyizoyu Avstrijskoyu v Parizhi v palaci Tyuyilri Odrazu pislya narodzhennya dovgoochikuvanij sin buv progoloshenij Napoleonom fr Roi de Rome i spadkoyemcem imperiyi Dvichi spershu v 1814 i vdruge v 1815 pislya Sta dniv Napoleon vidrikavsya vid prestolu na korist sina ale obidva razi soyuzniki progoloshuvali Bonapartiv pozbavlenimi vladi a zakonnim monarhom Franciyi nazivali Lyudovika XVIII Pislya porazki pri Vaterloo Napoleon vidriksya vid prestolu na korist sina yakogo progolosiv imperatorom pid imenem Napoleon II odnak vin ne buv u Franciyi i za todishnih umov zrechennya ne malo niyakogo praktichnogo znachennya Napoleon II Orlik v AvstriyiPislya pershogo zrechennya Napoleona I v 1814 Mariya Luyiza pereyihala do Avstriyi j oselilasya razom z sinom nepodalik Vidnya v zamku Shenbrunn Koli Napoleon I povernuvsya v 1815 u Franciyu vin zazhadav vid avstrijskogo uryadu povernennya druzhini i sina prote bezuspishno Chotiririchnij rimskij korol zalishavsya z matir yu v Avstriyi i vihovuvavsya Matviyem Kolinom Koli Mariya Luyiza v 1816 pereyihala v Parmu yiyi sin zalishivsya u Vidni z didom Francom I Avstrijskim Dogovir ukladenij soyuznikami zalishiv Napoleona II bez spadkovih prav na Parmu za ce avstrijskij imperator nagorodiv jogo bogemskij gercogstvom Rejhshtadt z titulom Svitlosti Pri dvori u Vidni pro jogo batka pri nomu namagalisya ne zgaduvati vin vvazhavsya sinom Yiyi Visokosti ercgercogini z ditinstva jogo privchali do nimeckogo imeni Franc a ne Napoleon Popri ce vin dosit dobre znav pro batka buv jogo prihilnikom i obtyazhuvavsya avstrijskim dvorom Z 12 richnogo viku gercog Rejhshtadskij rahuvavsya na vijskovij sluzhbi na yakij vin do 1830 dosluzhivsya do majora Navkolo jogo imeni postijno skladali legendi vsi rozumili sho v razi bud yakih politichnih uskladnen odne im ya Napoleona II mozhe posluguvati praporom dlya nebezpechnogo ruhu Bonapartisti vvazhali jogo svoyim liderom pislya smerti jogo batka u 1821 roci Sam Napoleon II znayuchi pro svoye pohodzhennya retelno vivchav vijskovu spravu i postijno mriyav pro slavu i podvigi Odnak vin buv hvoroblivim peredchasna smert 22 lipnya 1832 vid tuberkulozu u vici 21 roku v Shenbrunni pozbavila avstrijsku diplomatiyu bagatoh problem Prote hodili chutki pro te sho vin buv otruyenij Posmertna dolyaKorol Rimskij Jogo dvoyuridnij brat princ Luyi Napoleon progolosivshi sebe v 1852 imperatorom prijnyav im ya Napoleon III takim chinom vin yak i vsi Bonapartisti vvazhav postfaktum Napoleona II golovoyu dinastiyi v 1821 1832 a sebe jogo nastupnikom 15 grudnya 1940 za nakazom Adolfa Gitlera zalishki gercoga Rejhshtadskogo buli pereneseni z Vidnya na toj chas v skladi Tretogo rejhu v Parizh okupovanij Nimechchinoyu i pohovani v Domi Invalidiv poryad z grobniceyu batka pri comu serce pokijnogo zberigalosya za togochasnimi zvichayami okremo i zalishilosya u Vidni Ce vidbulosya rivno cherez 100 rokiv pislya perenesennya v Dim Invalidiv prahu samogo Napoleona Dolya Napoleona II nadihnula Edmona Rostana na dramu Orlyatko fr L Aiglon Cherez cej tvir prihilniceyu osobistosti obidvoh Napoleoniv stala Marina Cvyetayeva Vvazhayetsya sho kniga Yanusha Korchaka Korol Matiush I naviyana doleyu Napoleona II Div takozhAleksandr Kolonna ValevskijPrimitkiDr Constant v Wurzbach Reichstadt Napoleon Franz Joseph Karl Herzog von Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich enthaltend die Lebensskizzen der denkwurdigen Personen welche seit 1750 in den osterreichischen Kronlandern geboren wurden oder darin gelebt und gewirkt haben Wien 1856 Vol 25 S 181 d Track Q665807d Track Q89696873 Deutsche Nationalbibliothek Record 118743996 Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578 SNAC 2010 d Track Q29861311 Encyclopaedia Britannica d Track Q5375741 Lundy D R The Peerage d Track Q67129259d Track Q21401824DzherelaWelschinger Le roi de Rome 1811 32 Paris 1897 Wertheimer The Duke of Reichstadt London 1905 Poisson Georges Le retour des cendres de l Aiglon Edition Nouveau Monde Paris 2006 ISBN 2 847361847 French