Мюо́н (від грецької букви μ, що використовується для позначення), важкий електрон, мю-мезон — у стандартній моделі фізики елементарних частинок — нестабільна елементарна частинка з негативним електричним зарядом і спіном 1/2. Разом з електроном, тау-лептоном і нейтрино класифікується як частина лептонної родини ферміонів. Як і всі заряджені фундаментальні частинки, мюон має античастинку із зарядом протилежного знаку, але з рівною масою і спіном: антимюон.
мюон | |
Склад: | елементарна частинка |
---|---|
Родина: | ферміон |
Група: | лептон |
Покоління: | друге |
взаємодії: | електромагнітна, гравітаційна, слабка |
Частинка: | мюон |
Античастинка: | антимюон |
Відкрита: | Карл Андерсон 1936 |
Символ: | μ- |
Маса: | 105.658369(9) МеВ |
Час життя: | 2.197029(4) × 10-6с |
Розпадається на: | |
Електричний заряд: | -1 |
Спін: | 1/2 |
З історичних причин, мюони іноді згадуються як мю-мезони, хоча вони не є мезонами в сучасному представленні фізики елементарних частинок. Маса мюона в 207 разів більша від маси електрона; з цієї причини мюон можна розглядати як надзвичайно важкий електрон. Мюони позначаються як μ–, а антимюони як μ+.
На Землі мюони реєструються в космічних променях, де вони виникають в результаті розпаду заряджених піонів. Піони утворюються у верхніх шарах атмосфери первинними космічними променями і мають дуже короткий час життя — декілька наносекунд. Час життя мюонів теж малий — 2,2 мікросекунди. Проте мюони з космічних променів мають швидкості, близькі до швидкості світла, тому через ефект уповільнення часу спеціальної теорії відносності вони встигають долетіти до поверхні Землі.
Як і у випадку інших заряджених лептонів, існує мюонне нейтрино, яке пов'язане з мюоном. Мюонні нейтрино позначаються як νμ. Мюони майже завжди розпадаються на електрон, електронне антинейтрино і мюонне нейтрино; існують також рідкісніші типи розпаду, коли виникає додатковий фотон або електрон-позитронна пара.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk0TDAxNWIyNHRXbVZ5Wm1Gc2JDNXdibWN2TWpJd2NIZ3RUWGx2YmkxYVpYSm1ZV3hzTG5CdVp3PT0ucG5n.png)
Історія
Мюони було відкрито Карлом Андерсоном і [en] у 1937 році, під час дослідження космічного випромінювання. Вони детектували частинки, які при проходженні через магнітне поле відхилялися меншою мірою, ніж електрони, але сильніше, ніж протони. Було зроблено припущення, що їхній електричний заряд дорівнює заряду електрона, і для пояснення відмінності у відхиленні було необхідно, щоб ці частинки мали проміжну масу (що лежить десь між масою електрона і масою протона).
З цієї причини Андерсон спочатку назвав нову частинку «мезотрон», використовуючи приставку «мезо-» (від грецького слова «проміжний»). Також, деякі вчені називали частинку мезон, що викликало плутанину. Крім того, франкофонним вченим не подобалося це слово, оскільки французькою воно є омофоном борделю. До того, як було відкрито пі-мезон, мюон вважався кандидатом на роль переносника сильної взаємодії, який був необхідний в теорії, що незадовго до того була розроблена Юкавою. Проте, виявилося, що мюон не вступає в сильні взаємодії, а його час життя у сотні разів більший ніж той, що передбачався теорією Юкави.
1941 року Бруно Россі і вимірюючи, як час розпаду мюона залежить від його енергії, вперше експериментально продемонстрували ейнштейнівське сповільнення часу .
1942 року японські вчені Танікава Ясутака, Саката Сьоіті та Іноуе Такесі запропонували теорію, що мезотрон є не частинкою Юкави, а продуктом її розпаду — проте через війну їх роботи були перекладені англійською лише у 1946, і не були відомі у США аж до кінця 1947. Значно пізніше схоже припущення (відоме під назвою «двомезонна гіпотеза») висловив [en].
1947 року ці теорії підтвердилися. Нововідкриті частинки отримали назву піони. Було вирішено використовувати термін «мезон» як загальну назву частинок цього класу. Мезотрон же отримав назву мю-мезон (від грецької літери «мю»).
Після появи кваркової моделі, мезонами почали вважатися частинки, що складаються з кварка й антикварка. Мю-мезон же не належав до них (за сучасними уявленнями, він не має внутрішньої структури), тому його назву змінили на сучасний термін «мюон».
1962 року в експерименті, проведеному у Брукгейвенській національній лабораторії було показано, що мюону відповідає особливий тип нейтрино, що бере участь лише у реакціях з ним.
Мюон викликав багато питань у фізиків, оскільки його роль у природі була не зрозумілою. За словами Гелл-Мана мюон був ніби дитиною, підкинутою на поріг, яку ніхто не чекав. Пізніше мюон, мюонне нейтрино, а також s-кварк і c-кварк були виділені у друге покоління елементарних частинок. Проте причини існування поколінь частинок — все ще нерозв'язана проблема фізики.
У квітні 2021 року група вчених за результатами експериментів заявила, що взаємодія мюонів не узгоджується зі Стандартною моделлю.
Характеристики
Мюон за багатьма характеристиками повторює електрон: так само він має заряд -1 і спін ½ (тобто, є ферміоном). Разом з електроном і тау-частинкою мюон належить до родини лептонів — його лептонний заряд дорівнює 1, а баріонний — нулю. Для антимюона значення всіх зарядів — протилежні, а решта характеристик збігається з характеристиками мюона. Маса мюона дорівнює 1,883×10−28 кг, або 105,658374 МеВ — майже в 207 разів більше, ніж маса електрона, і приблизно в 9 разів менша ніж маса протона. Через те, що маса мюона займає проміжне положення між електроном і протоном, деякий час його вважали мезоном. Час життя мюона становить 2,1969811 мікросекунди. Для елементарних частинок така тривалість є значною — серед нестабільних частинок лише нейтрон (і, можливо, протон, якщо він розпадається) має більший час життя. За такої тривалості життя мюон мав би проходити не більше 658 метрів до розпаду, проте через ейнштейнівське сповільнення часу, швидкі мюони (наприклад, з космічних променів) можуть проходити багато кілометрів. Магнітний момент мюона дорівнює 3,183345142 μp. Аномальний магнітний момент мюона дорівнює 1,16592×10−3. Дипольний момент дорівнює нулю (в межах похибки).
Взаємодія з іншими частинками
Мюон бере участь у реакціях за допомогою всіх фундаментальних взаємодій, окрім сильної.
Розпад мюона
Розпад мюона відбувається під дією слабкої взаємодії: мюон розпадається на мюонне нейтрино і W–-бозон (віртуальний), що своєю чергою швидко розпадається на електрон і електронне антинейтрино. Такий розпад є однією з форм бета-розпаду. Іноді (приблизно в одному відсотку випадків) разом з цими частинками утворюється фотон, а в одному випадку з 10000 — ще один електрон і позитрон.
Теоретично, мюон може розпастися на електрон і фотон, якщо під час розпаду мюонне нейтрино осцилює, проте ймовірність цього вкрай мала — порядку 10−50 за теоретичними розрахунками. Експериментально встановлено, що доля цього каналу менша за 5,7×10−13%. Втім, можливо, такий розпад є більш ймовірним для зв'язаного мюона, що обертається навколо ядра.
Також є непідтверджені гіпотези існування інших екзотичних каналів розпаду мюона, таких як розпад на електрон і майорон, або на електрон і бозон.
Утворення мюона
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekpqTDBGcGNsTm9iM2RsY2k1emRtY3ZOREF3Y0hndFFXbHlVMmh2ZDJWeUxuTjJaeTV3Ym1jPS5wbmc=.png)
Розпад мезонів
Найбільш звичним є розпад заряджених пі-мезонів і K-мезонів на мюон і мюонне антинейтрино, іноді з утворенням нейтральних частинок:
(99 % розпадів)
(64 % розпадів)
(3 % розпадів)
Ці реакції є основними каналами розпаду цих частинок. Інші заряджені мезони також активно розпадаються з утворенням мюонів, хоча і з меншою інтенсивністю, наприклад, при розпаді зарядженого D-мезона мюон утворюється лише в 18 % випадків. Розпад піонів і каонів є основним джерелом мюонів в космічних променях і прискорювачах.
Нейтральні мезони можуть розпадатися на пару мезон-антимезон, нерідко з утворенням гамма-кванта або нейтрального піона. Проте ймовірність таких розпадів, зазвичай, менша:
(0,03 % розпадів)
(0,005 % розпадів)
Для важчих мезонів ймовірність появи мюона збільшується — наприклад, D0-мезон утворює їх в 6,7 % випадків.
Розпад баріонів
Мюон може утворюватися при розпаді баріонів, проте ймовірність цього зазвичай є низькою. Як приклад можна навести такі реакції як:
(0,03 % розпадів)
(0,015 % розпадів)
Розпад бозонів
Важкі нейтральні бозони іноді розпадаються на мюон-антимюонну пару:
(3 % розпадів)
А заряджені бозони, на пару мюон-антинейтрино:
(11 % розпадів)
Розпад лептонів
Тау-частинка, єдиний відомий лептон, який важчий за мюон, з ймовірністю в 17 % розпадається на мюон, тау-нейтрино й антимюонне нейтрино.
Інші реакції
Важливою реакцією, в якій бере участь мюон є мюонне захоплення. При потраплянні мюонів у речовину вони захоплюються атомами і поступово опускаються на К-орбіталь, випромінюючи фотони. Радіус цієї орбіталі у 200 разів менший, ніж радіус відповідної орбіталі електрона, тому значний час мюон знаходиться безпосередньо в ядрі. Через це, мюон швидко захоплюється ядром, взаємодіючи з протоном за схемою:
.
На кварковому рівні ця реакція проходить як:
.
Для легких ядер (Z<30) ймовірність захоплення пропорційна Z4. Для важчих атомів радіус орбіти мюона стає меншим за радіус ядра, тому подальше збільшення ядра не впливає на інтенсивність реакції.
μ-e універсальність
Заряд електрона рівний заряду мюона і тау-частинки, а в продуктах розпаду W-бозона і Z-бозона вони зустрічаються з однаковою ймовірністю. Через це, різниця між будь-якими реакціями з участю різних лептонів може бути викликана лише різницями в їх масі, а не в механізмі розпаду, а тому в більшості реакцій мюон може заміняти електрон і навпаки. Ця особливість називається лептонною універсальністю.
Втім, дані експерименту LHCb щодо рідкісних напівлептонних розпадів B-мезонів можуть свідчити про те, що лептонна універсальність все-таки може порушуватися.
Мюонні атоми
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhpTDAxMWIyNXBkVzB1YzNabkx6SXlNSEI0TFUxMWIyNXBkVzB1YzNabkxuQnVadz09LnBuZw==.png)
Мюони були першими відкритими елементарними частинками, які не траплялися у звичайних атомах. Негативні мюони можуть, проте, формувати мюонні атоми, замінюючи електрони в звичайних атомах. Розв'язок рівняння Шредінгера для воднеподібного атома показує, що характерний розмір одержуваних хвильових функцій (тобто радіус Бора, якщо розв'язок проводиться для атома водню зі звичним електроном) обернено пропорційний масі частинки, що рухається навколо атомного ядра. Внаслідок того, що маса мюона більш ніж у двісті разів перевершує масу електрона, розмір одержуваної «мюонної орбіталі» в стільки ж разів менший від аналогічної електронної. У результаті, вже для ядер із зарядовим числом Z = 5-10 розміри мюонної хмари порівняні або не більше ніж на порядок перевершують розміри ядра, і неточковість ядра починає сильно впливати на вигляд хвильових функцій мюона. Як наслідок, вивчення їхнього енергетичного спектра (інакше кажучи, ліній поглинання мюонного атома) дозволяє «заглянути» в ядро і дослідити його внутрішню структуру.
Позитивний мюон, зупинений у звичайній матерії, може зв'язати електрон і сформувати мюоній (Mu) — атом, в якому мюон діє як ядро. Зведена маса мюонію і, отже, його борівський радіус близькі до відповідних величин для водню, тому цей короткоживучий атом у першому наближенні поводиться в хімічних реакціях як надлегкий ізотоп водню.
Проникна здатність
Інтенсивність гальмівного випромінювання обернено пропорційна квадрату маси частинки що рухається, тому для мюона, що в 207 разів важчий за електрон втрати на нього є нехтуваними. З іншого боку, мюон, на відміну від адронів, не бере участь в сильній взаємодії, а тому домінуючим каналом втрати енергії при проходженні через шар речовини є втрати на іонізацію аж до енергій 1011−1012 еВ, а тому у цій області проникна здатність мюона пропорційна до енергії. На більших енергіях гальмівне випромінювання, а також втрати на розщеплення атомних ядер починають відігравати більшу роль, і лінійне зростання зупиняється.
Через свої властивості, мюони високих енергій мають значно більшу проникну здатність порівняно як з електронами, так і з адронами. Мюони, породжені зіткненнями частинок з космічних променів з атомами верхніх шарів атмосфери, реєструються навіть на глибині кількох кілометрів.
Повільні мюони можуть повністю зупинятись у речовині й захоплюватись атомами як електрони.
Для обчислення вільного пробігу мюона в речовині використовують таку величину як середні втрати енергії на за проліт одного сантиметра шляху у речовині густиною 1 г/см3. При енергії до 1012 МеВ мюон втрачає приблизно 2 МеВ на г/см2 прольоту. В діапазоні від 1012 до 1013 еВ ці втрати є більшими, і можуть бути наближено обчислені за формулою
МеВ, де
— початкова енергія мюона в МеВ.
Таким чином можна бачити, що у воді високоенергетичний мюон може пролетіти кілометри, і навіть в залізі — сотні метрів.
Використання
Мюонний каталіз
Основною складністю, що заважає будувати генератори на базі ядерного синтезу є високі температури, до яких повинна бути підігріта воднева плазма, щоб ядра могли подолати кулонівський бар'єр, і наблизитись на відстань, на якій почнуть діяти ядерні сили.
Система з протона і мюона, тобто, мезоводень, має розміри в сотні разів менші за атом, і при цьому мезон повністю екранує заряд ядра. Таким чином, мезоводень поводить себе як великий нейтрон і може проникати через електронні оболонки інших атомів. Завдяки цьому, ядра водню можуть наближатися на відстані, достатні для того, щоб між ними відбулася реакція ядерного синтезу. Після реакції, мюон має великий шанс відірватися від утвореного ядра, і приєднатися до іншого, повторюючи весь цикл, слугуючи, таким чином, каталізатором процесу.
У випадку реакцій D-T, процес проходить наступним чином: мезодейтерій і тритій утворюють мезомолекулу. Середня відстань між ядрами є недостатньою для початку реакції, проте, оскільки атоми коливаються навколо положення рівноваги, у момент найбільшого зближення, відстань між ними стає достатньою для того, щоб ядра тунелювали через кулонівський бар'єр. Розрахунки показують, що середній час термоядерної реакції на шість порядків менший за час життя мюона. Проте в середньому один мюон може каталізувати не мільйон реакцій, а лише порядку 100—150. Це пов'язано з тим, що після утворення ядра гелію-4 і нейтрона, мюон має шанс приблизно в 1 % «прилипнути» до гелію, і припинити свою подальшу каталітичну діяльність. Цей процес називають «отруєнням» каталізатора.
Енергія, що виділяється за 100 D-T реакцій дорівнює 2000 МеВ, що, хоча й значно більша за 100 МеВ (енергія, що витрачається на утворення мюона), через високі супутні витрати, процес лишається енергетично невигідним.
Одним зі способів збільшити енергетичний вихід є використання потоку нейтронів, який утворюються при синтезі, для опромінення уранового бланкету, що буде спричиняти поділ ядра урану, або перетворення його у плутоній.
Мюонна томографія
Завдяки космічним променям на Землю постійно падає потік мюонів — в середньому на один квадратний сантиметр земної поверхні падає одна частинка за хвилину. Якщо поставити мюонні детектори над і під деяким об'єктом, можна за різницею інтенсивності мюонів зробити висновки щодо його внутрішньої структури. Від більш звичної рентгенографії мюонна томографія відрізняється кількома важливими параметрами:
- Мюони поглинаються значно слабше за гамма-промені, тому з їх допомогою можна «просвічувати» великі кількасотметрові тверді об'єкти, або достатньо товсті шари металу.
- Мюонна томографія — пасивний метод аналізу. Він використовує лише природний мюонний фон, а отже не становить додаткової небезпеки для здоров'я.
Головний недолік цієї методики полягає в тому, що контрастне зображення може потребувати багато часу — дні або тижні, через те, що природний мюонний фон є невисоким.
У 1967—1968 роках частина піраміди Хефрена була досліджена таким чином, з метою пошуку потаємних кімнат (їх не було знайдено).
Більш сучасна варіація цієї методики, мюонна розсіювальна томографія, фіксує не лише поглинання мюонів, а й їх розсіювання, яке відбувається значно частіше. Для цього кожен детектор, що стоїть над і під об'єктом, повинен фіксувати його траєкторію. Чим більша атомна маса речовини, тим сильніше вона відхиляє мюони, тому цей метод дозволяє ефективно виявляти важкі метали, такі як уран, що використовується для боротьби з ядерною контрабандою.
Мюонний колайдер
Існують пропозиції побудови колайдерів мюонів та антимюонів, які б могли замінити електрон-позитронні колайдери. Електрони через свою малу масу втрачають значну частину своєї енергії на синхротронне випромінювання (особливо це актуально в кільцевих колайдерах), тому будівництво електрон-позитронних колайдерів з енергією вищою за 100 ГеВ не є виправданим. Мюони, як важчі лептони, позбавлені цієї проблеми, що б дозволило досягти енергій зіткнень у кілька ТеВ. До того ж оскільки мюони мають більшу масу, в мюонному колайдері переріз утворення бозонів Хіггса є більшим, ніж в електрон-позитронному колайдері. Це б дозволило вивчати бозони Хіггса з великою точністю. Однак, технічна реалізація таких проєктів ускладнена через короткоживучість мюонів та проблему отримання інтенсивного пучка мюонів за цей надзвичайно короткий час.
Див. також
Примітки
- . CERN. Архів оригіналу за 20 лютого 2021. Процитовано 2 березня 2021.(англ.)
- Mark Lancaster (14 травня 2011). . The Guardian. Архів оригіналу за 5 березня 2021. Процитовано 2 березня 2021.(англ.)
- Brown,Rechenberg, 1996, с. 187.
- Fraser, 1998, с. 17.
- Rossi, Bruno; Hall, David (01.02.1941). (PDF). The physical rewiew. 59 (3): 223. doi:10.1103/PhysRev.59.223. Архів оригіналу (PDF) за 30 квітня 2021. Процитовано 3 березня 2021.
- Fraser, 1998, с. 19.
- Erica Smith. Physics of Muons [ 21 січня 2022 у Wayback Machine.]. Drexel University, May 17, 2010(англ.)
- Brookhaven Neutrino Research [ 18 березня 2021 у Wayback Machine.] Brookhaven National Laboratory(англ.)
- . National Geographic (журнал) (англ.). 7 квітня 2021. Архів оригіналу за 8 квітня 2021. Процитовано 8 квітня 2021.
- Particle Data Group (2020). (PDF). Progress of Theoretical and Experimental Physics. 2020 (8). doi:10.1093/ptep/ptaa104. Архів оригіналу (PDF) за 23 березня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Прохоров, 1992, с. 230.
- Н.Г. Гончарова. . Архів оригіналу за 9 травня 2017. Процитовано 6 квітня 2017.(рос.)
- Yoshitaka, Kuno; Yasuhiro, Okada (2001). (PDF). Reviews of Modern Physics. 73 (1): 151. doi:10.1103/RevModPhys.73.151. Архів оригіналу (PDF) за 7 квітня 2017. Процитовано 6 квітня 2017.
- Szafron, Robert; Czarnecki, Andrzej (2016). . Physics Letters B. 753: 61—64. doi:10.1016/j.physletb.2015.12.008. Архів оригіналу за 30 квітня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Andrzej CzarneckiExotic muon decays [ 13 травня 2014 у Wayback Machine.] University of Alberta(англ.)
- Bilger, R.; Föhl, K.; Clement, H.; Cröni, M.; Erhardt, A.; Meier, R.; Pätzold, J.; Wagner, G.J. (1999). (PDF). Physics Letters B. 446 (3-4): 363—367. doi:10.1016/S0370-2693(98)01507-X. Архів оригіналу (PDF) за 7 квітня 2017. Процитовано 6 квітня 2017.
- Particle Data Group (2020). (PDF). Progress of Theoretical and Experimental Physics. 2020 (8). doi:10.1093/ptep/ptaa104. Архів оригіналу (PDF) за 22 березня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Particle Data Group (2020). (PDF). Progress of Theoretical and Experimental Physics. 2020 (8). doi:10.1093/ptep/ptaa104. Архів оригіналу (PDF) за 20 березня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Particle Data Group (2020). (PDF). Progress of Theoretical and Experimental Physics. 2020 (8). doi:10.1093/ptep/ptaa104. Архів оригіналу (PDF) за 23 березня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Particle Data Group (2020). (PDF). Progress of Theoretical and Experimental Physics. 2020 (8). doi:10.1093/ptep/ptaa104. Архів оригіналу (PDF) за 23 березня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Particle Data Group (2020). (PDF). Progress of Theoretical and Experimental Physics. 2020 (8). doi:10.1093/ptep/ptaa104. Архів оригіналу (PDF) за 22 березня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Particle Data Group (2020). (PDF). Progress of Theoretical and Experimental Physics. 2020 (8). doi:10.1093/ptep/ptaa104. Архів оригіналу (PDF) за 21 березня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Particle Data Group (2020). (PDF). Progress of Theoretical and Experimental Physics. 2020 (8). doi:10.1093/ptep/ptaa104. Архів оригіналу (PDF) за 22 березня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Particle Data Group (2020). (PDF). Progress of Theoretical and Experimental Physics. 2020 (8). doi:10.1093/ptep/ptaa104. Архів оригіналу (PDF) за 21 березня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Particle Data Group (2020). (PDF). Progress of Theoretical and Experimental Physics. 2020 (8). doi:10.1093/ptep/ptaa104. Архів оригіналу (PDF) за 22 березня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Particle Data Group (2020). (PDF). Progress of Theoretical and Experimental Physics. 2020 (8). doi:10.1093/ptep/ptaa104. Архів оригіналу (PDF) за 23 березня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Particle Data Group (2020). (PDF). Progress of Theoretical and Experimental Physics. 2020 (8). doi:10.1093/ptep/ptaa104. Архів оригіналу (PDF) за 21 березня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Particle Data Group (2020). (PDF). Progress of Theoretical and Experimental Physics. 2020 (8). doi:10.1093/ptep/ptaa104. Архів оригіналу (PDF) за 16 травня 2017. Процитовано 6 квітня 2017.
- Knecht, A.; Skawran, A.; Vogiatzi, S. M. (2020). . The European Physical Journal Plus. 135 (10). doi:10.1140/epjp/s13360-020-00777-y. Архів оригіналу за 30 квітня 2021. Процитовано 3 березня 2021.
- Игорь Иванов (31.08.2015). . N+1. Архів оригіналу за 7 квітня 2017. Процитовано 7 квітня 2017.(рос.)
- Олексій Бондарєв (13.06.2017). . НВ Техно. Архів оригіналу за 13 червня 2017. Процитовано 13 червня 2017.
- Percival, Paul (1979). (PDF). Radiochimica Acta. 26 (1): 1—14. doi:10.1524/ract.1979.26.1.1. Архів оригіналу (PDF) за 21 січня 2022. Процитовано 3 березня 2021.
- Прохоров, 1992, с. 231.
- . La Plata University. Архів оригіналу за 26 квітня 2017. Процитовано 7 квітня 2017.(англ.)
- Розенталь, И.Л. (1968). (PDF). Успехи физических наук. 94 (1): 91—125. doi:10.3367/UFNr.0094.196801d.0091. Архів оригіналу (PDF) за 22 липня 2018. Процитовано 7 квітня 2017.
- Карнаков, Б.М. (1999). (PDF). Соросовский образовательный журнал (12): 62—67. Архів оригіналу (PDF) за 15 лютого 2017. Процитовано 7 квітня 2017.
- . CERN. Архів оригіналу за 7 квітня 2017. Процитовано 7 квітня 2017.(англ.)
- Игорь Иванов (27.10.2015). . N+1. Архів оригіналу за 7 квітня 2017. Процитовано 7 квітня 2017.
- Morris, Christopher; Bacon, Jeffrey; Borozdin, Konstantin; Fabritius, Jeffrey; Miyadera, Haruo; Perrya, John; Sugita, Tsukasa (2014). . Nuclear Instruments and Methods in Physics Research Section B: Beam Interactions with Materials and Atoms. 330: 42—46. doi:10.1016/j.nimb.2014.03.017. Архів оригіналу за 30 квітня 2021. Процитовано 5 березня 2021.
- Bartosik, N.; Bertolin, A.; Buonincontri, L.; Casarsa, M.; Collamati, F.; Ferrari, A.; Ferrari, A.; Gianelle, A.; Lucchesi, D. (4 травня 2020). . Journal of Instrumentation. Т. 15, № 05. с. P05001—P05001. doi:10.1088/1748-0221/15/05/P05001. ISSN 1748-0221. Архів оригіналу за 25 квітня 2021. Процитовано 24 січня 2021.
Джерела
- Давидов О. С. Квантова механіка. — К. : Академперіодика, 2012. — 706 с.
- L.M Brown, H. Rechenberg. The Origin of the Concept of Nuclear Forces. — Bristol : Institute of Physics Publishing, 1996. — 392 с.
- G. Fraser. The Particle Century. — Bristol : Institute of Physics Publishing, 1998. — 232 с. — .
- Прохоров О.М. Магнитоплазменный — Поинтинга теорема // Физическая энциклопедия. — М. : Научное издательство «Большая российская энциклопедия», 1992. — Т. 3. — 672 с. — .
Ця стаття належить до української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Myuo n vid greckoyi bukvi m sho vikoristovuyetsya dlya poznachennya vazhkij elektron myu mezon u standartnij modeli fiziki elementarnih chastinok nestabilna elementarna chastinka z negativnim elektrichnim zaryadom i spinom 1 2 Razom z elektronom tau leptonom i nejtrino klasifikuyetsya yak chastina leptonnoyi rodini fermioniv Yak i vsi zaryadzheni fundamentalni chastinki myuon maye antichastinku iz zaryadom protilezhnogo znaku ale z rivnoyu masoyu i spinom antimyuon myuonSklad elementarna chastinkaRodina fermionGrupa leptonPokolinnya drugevzayemodiyi elektromagnitna gravitacijna slabkaChastinka myuonAntichastinka antimyuonVidkrita Karl Anderson 1936Simvol m Masa 105 658369 9 MeVChas zhittya 2 197029 4 10 6sRozpadayetsya na e nm ne displaystyle e nu mu bar nu e Elektrichnij zaryad 1Spin 1 2 Z istorichnih prichin myuoni inodi zgaduyutsya yak myu mezoni hocha voni ne ye mezonami v suchasnomu predstavlenni fiziki elementarnih chastinok Masa myuona v 207 raziv bilsha vid masi elektrona z ciyeyi prichini myuon mozhna rozglyadati yak nadzvichajno vazhkij elektron Myuoni poznachayutsya yak m a antimyuoni yak m Na Zemli myuoni reyestruyutsya v kosmichnih promenyah de voni vinikayut v rezultati rozpadu zaryadzhenih pioniv Pioni utvoryuyutsya u verhnih sharah atmosferi pervinnimi kosmichnimi promenyami i mayut duzhe korotkij chas zhittya dekilka nanosekund Chas zhittya myuoniv tezh malij 2 2 mikrosekundi Prote myuoni z kosmichnih promeniv mayut shvidkosti blizki do shvidkosti svitla tomu cherez efekt upovilnennya chasu specialnoyi teoriyi vidnosnosti voni vstigayut doletiti do poverhni Zemli Yak i u vipadku inshih zaryadzhenih leptoniv isnuye myuonne nejtrino yake pov yazane z myuonom Myuonni nejtrino poznachayutsya yak nm Myuoni majzhe zavzhdi rozpadayutsya na elektron elektronne antinejtrino i myuonne nejtrino isnuyut takozh ridkisnishi tipi rozpadu koli vinikaye dodatkovij foton abo elektron pozitronna para Fejnmanivska diagrama rozpadu myuonaIstoriyaMyuoni bulo vidkrito Karlom Andersonom i en u 1937 roci pid chas doslidzhennya kosmichnogo viprominyuvannya Voni detektuvali chastinki yaki pri prohodzhenni cherez magnitne pole vidhilyalisya menshoyu miroyu nizh elektroni ale silnishe nizh protoni Bulo zrobleno pripushennya sho yihnij elektrichnij zaryad dorivnyuye zaryadu elektrona i dlya poyasnennya vidminnosti u vidhilenni bulo neobhidno shob ci chastinki mali promizhnu masu sho lezhit des mizh masoyu elektrona i masoyu protona Z ciyeyi prichini Anderson spochatku nazvav novu chastinku mezotron vikoristovuyuchi pristavku mezo vid greckogo slova promizhnij Takozh deyaki vcheni nazivali chastinku mezon sho viklikalo plutaninu Krim togo frankofonnim vchenim ne podobalosya ce slovo oskilki francuzkoyu vono ye omofonom bordelyu Do togo yak bulo vidkrito pi mezon myuon vvazhavsya kandidatom na rol perenosnika silnoyi vzayemodiyi yakij buv neobhidnij v teoriyi sho nezadovgo do togo bula rozroblena Yukavoyu Prote viyavilosya sho myuon ne vstupaye v silni vzayemodiyi a jogo chas zhittya u sotni raziv bilshij nizh toj sho peredbachavsya teoriyeyu Yukavi 1941 roku Bruno Rossi i vimiryuyuchi yak chas rozpadu myuona zalezhit vid jogo energiyi vpershe eksperimentalno prodemonstruvali ejnshtejnivske spovilnennya chasu 1942 roku yaponski vcheni Tanikava Yasutaka Sakata Soiti ta Inoue Takesi zaproponuvali teoriyu sho mezotron ye ne chastinkoyu Yukavi a produktom yiyi rozpadu prote cherez vijnu yih roboti buli perekladeni anglijskoyu lishe u 1946 i ne buli vidomi u SShA azh do kincya 1947 Znachno piznishe shozhe pripushennya vidome pid nazvoyu dvomezonna gipoteza visloviv en 1947 roku ci teoriyi pidtverdilisya Novovidkriti chastinki otrimali nazvu pioni Bulo virisheno vikoristovuvati termin mezon yak zagalnu nazvu chastinok cogo klasu Mezotron zhe otrimav nazvu myu mezon vid greckoyi literi myu Pislya poyavi kvarkovoyi modeli mezonami pochali vvazhatisya chastinki sho skladayutsya z kvarka j antikvarka Myu mezon zhe ne nalezhav do nih za suchasnimi uyavlennyami vin ne maye vnutrishnoyi strukturi tomu jogo nazvu zminili na suchasnij termin myuon 1962 roku v eksperimenti provedenomu u Brukgejvenskij nacionalnij laboratoriyi bulo pokazano sho myuonu vidpovidaye osoblivij tip nejtrino sho bere uchast lishe u reakciyah z nim Myuon viklikav bagato pitan u fizikiv oskilki jogo rol u prirodi bula ne zrozumiloyu Za slovami Gell Mana myuon buv nibi ditinoyu pidkinutoyu na porig yaku nihto ne chekav Piznishe myuon myuonne nejtrino a takozh s kvark i c kvark buli vidileni u druge pokolinnya elementarnih chastinok Prote prichini isnuvannya pokolin chastinok vse she nerozv yazana problema fiziki U kvitni 2021 roku grupa vchenih za rezultatami eksperimentiv zayavila sho vzayemodiya myuoniv ne uzgodzhuyetsya zi Standartnoyu modellyu HarakteristikiMyuon za bagatma harakteristikami povtoryuye elektron tak samo vin maye zaryad 1 i spin tobto ye fermionom Razom z elektronom i tau chastinkoyu myuon nalezhit do rodini leptoniv jogo leptonnij zaryad dorivnyuye 1 a barionnij nulyu Dlya antimyuona znachennya vsih zaryadiv protilezhni a reshta harakteristik zbigayetsya z harakteristikami myuona Masa myuona dorivnyuye 1 883 10 28 kg abo 105 658374 MeV majzhe v 207 raziv bilshe nizh masa elektrona i priblizno v 9 raziv mensha nizh masa protona Cherez te sho masa myuona zajmaye promizhne polozhennya mizh elektronom i protonom deyakij chas jogo vvazhali mezonom Chas zhittya myuona stanovit 2 1969811 mikrosekundi Dlya elementarnih chastinok taka trivalist ye znachnoyu sered nestabilnih chastinok lishe nejtron i mozhlivo proton yaksho vin rozpadayetsya maye bilshij chas zhittya Za takoyi trivalosti zhittya myuon mav bi prohoditi ne bilshe 658 metriv do rozpadu prote cherez ejnshtejnivske spovilnennya chasu shvidki myuoni napriklad z kosmichnih promeniv mozhut prohoditi bagato kilometriv Magnitnij moment myuona dorivnyuye 3 183345142 mp Anomalnij magnitnij moment myuona dorivnyuye 1 16592 10 3 Dipolnij moment dorivnyuye nulyu v mezhah pohibki Vzayemodiya z inshimi chastinkamiMyuon bere uchast u reakciyah za dopomogoyu vsih fundamentalnih vzayemodij okrim silnoyi Rozpad myuona Rozpad myuona vidbuvayetsya pid diyeyu slabkoyi vzayemodiyi myuon rozpadayetsya na myuonne nejtrino i W bozon virtualnij sho svoyeyu chergoyu shvidko rozpadayetsya na elektron i elektronne antinejtrino Takij rozpad ye odniyeyu z form beta rozpadu Inodi priblizno v odnomu vidsotku vipadkiv razom z cimi chastinkami utvoryuyetsya foton a v odnomu vipadku z 10000 she odin elektron i pozitron Teoretichno myuon mozhe rozpastisya na elektron i foton yaksho pid chas rozpadu myuonne nejtrino oscilyuye prote jmovirnist cogo vkraj mala poryadku 10 50 za teoretichnimi rozrahunkami Eksperimentalno vstanovleno sho dolya cogo kanalu mensha za 5 7 10 13 Vtim mozhlivo takij rozpad ye bilsh jmovirnim dlya zv yazanogo myuona sho obertayetsya navkolo yadra Takozh ye nepidtverdzheni gipotezi isnuvannya inshih ekzotichnih kanaliv rozpadu myuona takih yak rozpad na elektron i majoron abo na elektron i bozon Utvorennya myuona Utvorennya myuoniv i antimyuoniv u shirokij atmosfernij zlivi sprichinenij visokoenergetichnoyu kosmichnoyu chastinkoyu protonom Rozpad mezoniv Najbilsh zvichnim ye rozpad zaryadzhenih pi mezoniv i K mezoniv na myuon i myuonne antinejtrino inodi z utvorennyam nejtralnih chastinok p m nm displaystyle pi to mu bar nu mu 99 rozpadiv K m nm displaystyle K to mu bar nu mu 64 rozpadiv K p0m nm displaystyle K to pi 0 mu bar nu mu 3 rozpadiv Ci reakciyi ye osnovnimi kanalami rozpadu cih chastinok Inshi zaryadzheni mezoni takozh aktivno rozpadayutsya z utvorennyam myuoniv hocha i z menshoyu intensivnistyu napriklad pri rozpadi zaryadzhenogo D mezona myuon utvoryuyetsya lishe v 18 vipadkiv Rozpad pioniv i kaoniv ye osnovnim dzherelom myuoniv v kosmichnih promenyah i priskoryuvachah Nejtralni mezoni mozhut rozpadatisya na paru mezon antimezon neridko z utvorennyam gamma kvanta abo nejtralnogo piona Prote jmovirnist takih rozpadiv zazvichaj mensha h m m g displaystyle eta to mu mu gamma 0 03 rozpadiv r m m displaystyle rho to mu mu 0 005 rozpadiv Dlya vazhchih mezoniv jmovirnist poyavi myuona zbilshuyetsya napriklad D0 mezon utvoryuye yih v 6 7 vipadkiv Rozpad barioniv Myuon mozhe utvoryuvatisya pri rozpadi barioniv prote jmovirnist cogo zazvichaj ye nizkoyu Yak priklad mozhna navesti taki reakciyi yak 3 Lm nm displaystyle Xi to Lambda mu bar nu mu 0 03 rozpadiv L0 pm nm displaystyle Lambda 0 to p mu bar nu mu 0 015 rozpadiv Rozpad bozoniv Vazhki nejtralni bozoni inodi rozpadayutsya na myuon antimyuonnu paru Z0 m m displaystyle Z 0 to mu mu 3 rozpadiv H0 m m displaystyle H 0 to mu mu A zaryadzheni bozoni na paru myuon antinejtrino W m nm displaystyle W to mu bar nu mu 11 rozpadiv Rozpad leptoniv Tau chastinka yedinij vidomij lepton yakij vazhchij za myuon z jmovirnistyu v 17 rozpadayetsya na myuon tau nejtrino j antimyuonne nejtrino Inshi reakciyi Vazhlivoyu reakciyeyu v yakij bere uchast myuon ye myuonne zahoplennya Pri potraplyanni myuoniv u rechovinu voni zahoplyuyutsya atomami i postupovo opuskayutsya na K orbital viprominyuyuchi fotoni Radius ciyeyi orbitali u 200 raziv menshij nizh radius vidpovidnoyi orbitali elektrona tomu znachnij chas myuon znahoditsya bezposeredno v yadri Cherez ce myuon shvidko zahoplyuyetsya yadrom vzayemodiyuchi z protonom za shemoyu m p n nm displaystyle mu p to n nu mu Na kvarkovomu rivni cya reakciya prohodit yak m u d nm displaystyle mu u to d nu mu Dlya legkih yader Z lt 30 jmovirnist zahoplennya proporcijna Z4 Dlya vazhchih atomiv radius orbiti myuona staye menshim za radius yadra tomu podalshe zbilshennya yadra ne vplivaye na intensivnist reakciyi m e universalnist Zaryad elektrona rivnij zaryadu myuona i tau chastinki a v produktah rozpadu W bozona i Z bozona voni zustrichayutsya z odnakovoyu jmovirnistyu Cherez ce riznicya mizh bud yakimi reakciyami z uchastyu riznih leptoniv mozhe buti viklikana lishe riznicyami v yih masi a ne v mehanizmi rozpadu a tomu v bilshosti reakcij myuon mozhe zaminyati elektron i navpaki Cya osoblivist nazivayetsya leptonnoyu universalnistyu Vtim dani eksperimentu LHCb shodo ridkisnih napivleptonnih rozpadiv B mezoniv mozhut svidchiti pro te sho leptonna universalnist vse taki mozhe porushuvatisya Myuonni atomiDokladnishe Mezoatom Myuonij Myuoni buli pershimi vidkritimi elementarnimi chastinkami yaki ne traplyalisya u zvichajnih atomah Negativni myuoni mozhut prote formuvati myuonni atomi zaminyuyuchi elektroni v zvichajnih atomah Rozv yazok rivnyannya Shredingera dlya vodnepodibnogo atoma pokazuye sho harakternij rozmir oderzhuvanih hvilovih funkcij tobto radius Bora yaksho rozv yazok provoditsya dlya atoma vodnyu zi zvichnim elektronom oberneno proporcijnij masi chastinki sho ruhayetsya navkolo atomnogo yadra Vnaslidok togo sho masa myuona bilsh nizh u dvisti raziv perevershuye masu elektrona rozmir oderzhuvanoyi myuonnoyi orbitali v stilki zh raziv menshij vid analogichnoyi elektronnoyi U rezultati vzhe dlya yader iz zaryadovim chislom Z 5 10 rozmiri myuonnoyi hmari porivnyani abo ne bilshe nizh na poryadok perevershuyut rozmiri yadra i netochkovist yadra pochinaye silno vplivati na viglyad hvilovih funkcij myuona Yak naslidok vivchennya yihnogo energetichnogo spektra inakshe kazhuchi linij poglinannya myuonnogo atoma dozvolyaye zaglyanuti v yadro i dosliditi jogo vnutrishnyu strukturu Pozitivnij myuon zupinenij u zvichajnij materiyi mozhe zv yazati elektron i sformuvati myuonij Mu atom v yakomu myuon diye yak yadro Zvedena masa myuoniyu i otzhe jogo borivskij radius blizki do vidpovidnih velichin dlya vodnyu tomu cej korotkozhivuchij atom u pershomu nablizhenni povoditsya v himichnih reakciyah yak nadlegkij izotop vodnyu Pronikna zdatnistIntensivnist galmivnogo viprominyuvannya oberneno proporcijna kvadratu masi chastinki sho ruhayetsya tomu dlya myuona sho v 207 raziv vazhchij za elektron vtrati na nogo ye nehtuvanimi Z inshogo boku myuon na vidminu vid adroniv ne bere uchast v silnij vzayemodiyi a tomu dominuyuchim kanalom vtrati energiyi pri prohodzhenni cherez shar rechovini ye vtrati na ionizaciyu azh do energij 1011 1012 eV a tomu u cij oblasti pronikna zdatnist myuona proporcijna do energiyi Na bilshih energiyah galmivne viprominyuvannya a takozh vtrati na rozsheplennya atomnih yader pochinayut vidigravati bilshu rol i linijne zrostannya zupinyayetsya Cherez svoyi vlastivosti myuoni visokih energij mayut znachno bilshu proniknu zdatnist porivnyano yak z elektronami tak i z adronami Myuoni porodzheni zitknennyami chastinok z kosmichnih promeniv z atomami verhnih shariv atmosferi reyestruyutsya navit na glibini kilkoh kilometriv Povilni myuoni mozhut povnistyu zupinyatis u rechovini j zahoplyuvatis atomami yak elektroni Dlya obchislennya vilnogo probigu myuona v rechovini vikoristovuyut taku velichinu yak seredni vtrati energiyi na za prolit odnogo santimetra shlyahu u rechovini gustinoyu 1 g sm3 Pri energiyi do 1012 MeV myuon vtrachaye priblizno 2 MeV na g sm2 prolotu V diapazoni vid 1012 do 1013 eV ci vtrati ye bilshimi i mozhut buti nablizheno obchisleni za formuloyu dEdx 2 6 3 5 10 6E0m displaystyle frac dE dx 2 6 3 5 cdot 10 6 E 0 mu MeV de E0m displaystyle E 0 mu pochatkova energiya myuona v MeV Takim chinom mozhna bachiti sho u vodi visokoenergetichnij myuon mozhe proletiti kilometri i navit v zalizi sotni metriv VikoristannyaMyuonnij kataliz Osnovnoyu skladnistyu sho zavazhaye buduvati generatori na bazi yadernogo sintezu ye visoki temperaturi do yakih povinna buti pidigrita vodneva plazma shob yadra mogli podolati kulonivskij bar yer i nablizitis na vidstan na yakij pochnut diyati yaderni sili Sistema z protona i myuona tobto mezovoden maye rozmiri v sotni raziv menshi za atom i pri comu mezon povnistyu ekranuye zaryad yadra Takim chinom mezovoden povodit sebe yak velikij nejtron i mozhe pronikati cherez elektronni obolonki inshih atomiv Zavdyaki comu yadra vodnyu mozhut nablizhatisya na vidstani dostatni dlya togo shob mizh nimi vidbulasya reakciya yadernogo sintezu Pislya reakciyi myuon maye velikij shans vidirvatisya vid utvorenogo yadra i priyednatisya do inshogo povtoryuyuchi ves cikl sluguyuchi takim chinom katalizatorom procesu U vipadku reakcij D T proces prohodit nastupnim chinom mezodejterij i tritij utvoryuyut mezomolekulu Serednya vidstan mizh yadrami ye nedostatnoyu dlya pochatku reakciyi prote oskilki atomi kolivayutsya navkolo polozhennya rivnovagi u moment najbilshogo zblizhennya vidstan mizh nimi staye dostatnoyu dlya togo shob yadra tunelyuvali cherez kulonivskij bar yer Rozrahunki pokazuyut sho serednij chas termoyadernoyi reakciyi na shist poryadkiv menshij za chas zhittya myuona Prote v serednomu odin myuon mozhe katalizuvati ne miljon reakcij a lishe poryadku 100 150 Ce pov yazano z tim sho pislya utvorennya yadra geliyu 4 i nejtrona myuon maye shans priblizno v 1 prilipnuti do geliyu i pripiniti svoyu podalshu katalitichnu diyalnist Cej proces nazivayut otruyennyam katalizatora Energiya sho vidilyayetsya za 100 D T reakcij dorivnyuye 2000 MeV sho hocha j znachno bilsha za 100 MeV energiya sho vitrachayetsya na utvorennya myuona cherez visoki suputni vitrati proces lishayetsya energetichno nevigidnim Odnim zi sposobiv zbilshiti energetichnij vihid ye vikoristannya potoku nejtroniv yakij utvoryuyutsya pri sintezi dlya oprominennya uranovogo blanketu sho bude sprichinyati podil yadra uranu abo peretvorennya jogo u plutonij Myuonna tomografiya Zavdyaki kosmichnim promenyam na Zemlyu postijno padaye potik myuoniv v serednomu na odin kvadratnij santimetr zemnoyi poverhni padaye odna chastinka za hvilinu Yaksho postaviti myuonni detektori nad i pid deyakim ob yektom mozhna za rizniceyu intensivnosti myuoniv zrobiti visnovki shodo jogo vnutrishnoyi strukturi Vid bilsh zvichnoyi rentgenografiyi myuonna tomografiya vidriznyayetsya kilkoma vazhlivimi parametrami Myuoni poglinayutsya znachno slabshe za gamma promeni tomu z yih dopomogoyu mozhna prosvichuvati veliki kilkasotmetrovi tverdi ob yekti abo dostatno tovsti shari metalu Myuonna tomografiya pasivnij metod analizu Vin vikoristovuye lishe prirodnij myuonnij fon a otzhe ne stanovit dodatkovoyi nebezpeki dlya zdorov ya Golovnij nedolik ciyeyi metodiki polyagaye v tomu sho kontrastne zobrazhennya mozhe potrebuvati bagato chasu dni abo tizhni cherez te sho prirodnij myuonnij fon ye nevisokim U 1967 1968 rokah chastina piramidi Hefrena bula doslidzhena takim chinom z metoyu poshuku potayemnih kimnat yih ne bulo znajdeno Bilsh suchasna variaciya ciyeyi metodiki myuonna rozsiyuvalna tomografiya fiksuye ne lishe poglinannya myuoniv a j yih rozsiyuvannya yake vidbuvayetsya znachno chastishe Dlya cogo kozhen detektor sho stoyit nad i pid ob yektom povinen fiksuvati jogo trayektoriyu Chim bilsha atomna masa rechovini tim silnishe vona vidhilyaye myuoni tomu cej metod dozvolyaye efektivno viyavlyati vazhki metali taki yak uran sho vikoristovuyetsya dlya borotbi z yadernoyu kontrabandoyu Myuonnij kolajder Isnuyut propoziciyi pobudovi kolajderiv myuoniv ta antimyuoniv yaki b mogli zaminiti elektron pozitronni kolajderi Elektroni cherez svoyu malu masu vtrachayut znachnu chastinu svoyeyi energiyi na sinhrotronne viprominyuvannya osoblivo ce aktualno v kilcevih kolajderah tomu budivnictvo elektron pozitronnih kolajderiv z energiyeyu vishoyu za 100 GeV ne ye vipravdanim Myuoni yak vazhchi leptoni pozbavleni ciyeyi problemi sho b dozvolilo dosyagti energij zitknen u kilka TeV Do togo zh oskilki myuoni mayut bilshu masu v myuonnomu kolajderi pereriz utvorennya bozoniv Higgsa ye bilshim nizh v elektron pozitronnomu kolajderi Ce b dozvolilo vivchati bozoni Higgsa z velikoyu tochnistyu Odnak tehnichna realizaciya takih proyektiv uskladnena cherez korotkozhivuchist myuoniv ta problemu otrimannya intensivnogo puchka myuoniv za cej nadzvichajno korotkij chas Div takozhAnomalnij magnitnij moment myuonaPrimitki CERN Arhiv originalu za 20 lyutogo 2021 Procitovano 2 bereznya 2021 angl Mark Lancaster 14 travnya 2011 The Guardian Arhiv originalu za 5 bereznya 2021 Procitovano 2 bereznya 2021 angl Brown Rechenberg 1996 s 187 Fraser 1998 s 17 Rossi Bruno Hall David 01 02 1941 PDF The physical rewiew 59 3 223 doi 10 1103 PhysRev 59 223 Arhiv originalu PDF za 30 kvitnya 2021 Procitovano 3 bereznya 2021 Fraser 1998 s 19 Erica Smith Physics of Muons 21 sichnya 2022 u Wayback Machine Drexel University May 17 2010 angl Brookhaven Neutrino Research 18 bereznya 2021 u Wayback Machine Brookhaven National Laboratory angl National Geographic zhurnal angl 7 kvitnya 2021 Arhiv originalu za 8 kvitnya 2021 Procitovano 8 kvitnya 2021 Particle Data Group 2020 PDF Progress of Theoretical and Experimental Physics 2020 8 doi 10 1093 ptep ptaa104 Arhiv originalu PDF za 23 bereznya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Prohorov 1992 s 230 N G Goncharova Arhiv originalu za 9 travnya 2017 Procitovano 6 kvitnya 2017 ros Yoshitaka Kuno Yasuhiro Okada 2001 PDF Reviews of Modern Physics 73 1 151 doi 10 1103 RevModPhys 73 151 Arhiv originalu PDF za 7 kvitnya 2017 Procitovano 6 kvitnya 2017 Szafron Robert Czarnecki Andrzej 2016 Physics Letters B 753 61 64 doi 10 1016 j physletb 2015 12 008 Arhiv originalu za 30 kvitnya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Andrzej CzarneckiExotic muon decays 13 travnya 2014 u Wayback Machine University of Alberta angl Bilger R Fohl K Clement H Croni M Erhardt A Meier R Patzold J Wagner G J 1999 PDF Physics Letters B 446 3 4 363 367 doi 10 1016 S0370 2693 98 01507 X Arhiv originalu PDF za 7 kvitnya 2017 Procitovano 6 kvitnya 2017 Particle Data Group 2020 PDF Progress of Theoretical and Experimental Physics 2020 8 doi 10 1093 ptep ptaa104 Arhiv originalu PDF za 22 bereznya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Particle Data Group 2020 PDF Progress of Theoretical and Experimental Physics 2020 8 doi 10 1093 ptep ptaa104 Arhiv originalu PDF za 20 bereznya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Particle Data Group 2020 PDF Progress of Theoretical and Experimental Physics 2020 8 doi 10 1093 ptep ptaa104 Arhiv originalu PDF za 23 bereznya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Particle Data Group 2020 PDF Progress of Theoretical and Experimental Physics 2020 8 doi 10 1093 ptep ptaa104 Arhiv originalu PDF za 23 bereznya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Particle Data Group 2020 PDF Progress of Theoretical and Experimental Physics 2020 8 doi 10 1093 ptep ptaa104 Arhiv originalu PDF za 22 bereznya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Particle Data Group 2020 PDF Progress of Theoretical and Experimental Physics 2020 8 doi 10 1093 ptep ptaa104 Arhiv originalu PDF za 21 bereznya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Particle Data Group 2020 PDF Progress of Theoretical and Experimental Physics 2020 8 doi 10 1093 ptep ptaa104 Arhiv originalu PDF za 22 bereznya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Particle Data Group 2020 PDF Progress of Theoretical and Experimental Physics 2020 8 doi 10 1093 ptep ptaa104 Arhiv originalu PDF za 21 bereznya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Particle Data Group 2020 PDF Progress of Theoretical and Experimental Physics 2020 8 doi 10 1093 ptep ptaa104 Arhiv originalu PDF za 22 bereznya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Particle Data Group 2020 PDF Progress of Theoretical and Experimental Physics 2020 8 doi 10 1093 ptep ptaa104 Arhiv originalu PDF za 23 bereznya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Particle Data Group 2020 PDF Progress of Theoretical and Experimental Physics 2020 8 doi 10 1093 ptep ptaa104 Arhiv originalu PDF za 21 bereznya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Particle Data Group 2020 PDF Progress of Theoretical and Experimental Physics 2020 8 doi 10 1093 ptep ptaa104 Arhiv originalu PDF za 16 travnya 2017 Procitovano 6 kvitnya 2017 Knecht A Skawran A Vogiatzi S M 2020 The European Physical Journal Plus 135 10 doi 10 1140 epjp s13360 020 00777 y Arhiv originalu za 30 kvitnya 2021 Procitovano 3 bereznya 2021 Igor Ivanov 31 08 2015 N 1 Arhiv originalu za 7 kvitnya 2017 Procitovano 7 kvitnya 2017 ros Oleksij Bondaryev 13 06 2017 NV Tehno Arhiv originalu za 13 chervnya 2017 Procitovano 13 chervnya 2017 Percival Paul 1979 PDF Radiochimica Acta 26 1 1 14 doi 10 1524 ract 1979 26 1 1 Arhiv originalu PDF za 21 sichnya 2022 Procitovano 3 bereznya 2021 Prohorov 1992 s 231 La Plata University Arhiv originalu za 26 kvitnya 2017 Procitovano 7 kvitnya 2017 angl Rozental I L 1968 PDF Uspehi fizicheskih nauk 94 1 91 125 doi 10 3367 UFNr 0094 196801d 0091 Arhiv originalu PDF za 22 lipnya 2018 Procitovano 7 kvitnya 2017 Karnakov B M 1999 PDF Sorosovskij obrazovatelnyj zhurnal 12 62 67 Arhiv originalu PDF za 15 lyutogo 2017 Procitovano 7 kvitnya 2017 CERN Arhiv originalu za 7 kvitnya 2017 Procitovano 7 kvitnya 2017 angl Igor Ivanov 27 10 2015 N 1 Arhiv originalu za 7 kvitnya 2017 Procitovano 7 kvitnya 2017 Morris Christopher Bacon Jeffrey Borozdin Konstantin Fabritius Jeffrey Miyadera Haruo Perrya John Sugita Tsukasa 2014 Nuclear Instruments and Methods in Physics Research Section B Beam Interactions with Materials and Atoms 330 42 46 doi 10 1016 j nimb 2014 03 017 Arhiv originalu za 30 kvitnya 2021 Procitovano 5 bereznya 2021 Bartosik N Bertolin A Buonincontri L Casarsa M Collamati F Ferrari A Ferrari A Gianelle A Lucchesi D 4 travnya 2020 Journal of Instrumentation T 15 05 s P05001 P05001 doi 10 1088 1748 0221 15 05 P05001 ISSN 1748 0221 Arhiv originalu za 25 kvitnya 2021 Procitovano 24 sichnya 2021 DzherelaDavidov O S Kvantova mehanika K Akademperiodika 2012 706 s L M Brown H Rechenberg The Origin of the Concept of Nuclear Forces Bristol Institute of Physics Publishing 1996 392 s G Fraser The Particle Century Bristol Institute of Physics Publishing 1998 232 s ISBN 9780367400705 Prohorov O M Magnitoplazmennyj Pointinga teorema Fizicheskaya enciklopediya M Nauchnoe izdatelstvo Bolshaya rossijskaya enciklopediya 1992 T 3 672 s ISBN 5 8527 0019 3 Cya stattya nalezhit do dobrih statej ukrayinskoyi Vikipediyi