Катерина Іларіонівна Дьоміна (уроджена Михайлова) (нар. 22 грудня 1925, Ленінград, Російська РФСР, СРСР — пом. 24 червня 2019, Москва, Росія) — колишня санінструкторка 369-го окремого батальйону морської піхоти і старша санінструкторка зведеної роти Берегового загону супроводу Дунайської військової флотилії; одна з небагатьох жінок, які служили в розвідці морської піхоти. Герой Радянського Союзу.
Дьоміна Катерина Ілларіонівна | |
---|---|
![]() | |
Народження | 22 грудня 1925 Ленінград, РСФРР, СРСР |
Смерть | 24 червня 2019 (93 роки) Москва, Росія |
Поховання | Троєкуровське кладовище |
Країна | ![]() ![]() |
Освіта | d |
Партія | КПРС |
Звання | Головний старшина |
Війни / битви | німецько-радянська війна |
Нагороди | |
|
Біографія
Ранні роки
Народилася 1925 року в місті Ленінград. Батько був військовим, мати працювала лікарем. Втративши в ранньому віці обох батьків, виховувалася в дитячому будинку, після чого жила у своєї старшої сестри, лікаря, за адресою Вулиця 3-го липня, будинок № 43.
До літа 1941 році закінчила 9-ть класів і пришкільні курси медсестер Російського товариства Червоного Хреста. На період літніх шкільних канікул вирушила до старшого брата до Берестя, де той служив льотчиком на кордоні. Провівши кілька днів у Москві, 21 червня Михайлова сіла на поїзд, що прямував до Берестя. Наступного ранку під Смоленськом він потрапив під бомбардування. Повернувшись пішки в Смоленськ, вона вирушила в міськвійськкомат і попросила відправити її на фронт медсестрою. Воєнком відмовив, тоді вона вирушила у місцевий військовий госпіталь, де почала працювати добровольцем, а коли фронт наблизився і госпіталь розбомбили, прийшла в стрілецьку частина, що зайняла оборону під Смоленськом.
У роки німецько-радянської війни
Учасниця німецько-радянської війни з 1941 року. У Червоній Армії з червня 1941 року. Оскільки документи, що посвідчують її особу та вік (такі як комсомольський квиток) залишилися в блокадному Ленінграді, додала до свого 15-річного віку ще 3 (три) роки.
У боях під містом Гжатськ (з 1968 року — Гагарін) Смоленській області 13 вересня 1941 року отримала важке поранення в ногу. Була евакуйована в тил. Лікувалася в госпіталях на Уралі і в Баку. Після одужання, Катерина Іларіонівна, з дитинства мріяла про море, попросила воєнкома бакинського військкомату відправити її на флот. На цей момент у неї вже були нові документи з виправленим віком, тому зауважень не виникло. З січня 1942 року служила на військово-санітарному судні «Червона Москва», який переправляв поранених із Сталінграда, по Волзі через Каспійське море, до Красноводська. Там їй було присвоєно звання головного старшини, а за зразкову службу вручено знак «Відмінник Військово-Морського Флоту».
Втім, служба на санітарному транспорті обтяжувала Михайлову і після завершення Сталінградської битви вона подала прохання про зарахування санітарним інструктором в 369-й окремий батальйон морської піхоти, який формувався в лютому 1943 року з добровольців в Баку. Комбат спочатку відповів категоричною відмовою, тоді Михайлова написала лист про зарахування в батальйон на ім'я радянського уряду.
З Москви на запит прийшла позитивна відповідь, таким чином Катерина Іларіонівна стала морським десантником. Батальйон входив до складу Азовської, а потім Дунайської військових флотилій. З цим батальйоном Михайлова з боями пройшла по водах і берегах Кавказу і Криму, Азовського і Чорного морів, Дністра і Дунаю, з визвольною місією — по землі Румунії, Болгарії, Угорщини, Югославії, Чехословаччини та Австрії. Разом з бійцями батальйону вступала в бій, відбивала контратаки ворога, виносила з поля бою поранених, надавала їм першу допомогу. Тричі була поранена. В ході перших же операцій проявилися найкращі бойові якості дівчани: витривалість, безстрашність, самовідданість.
За свої дії в ході Темрюцької десантної операції була представлена командиром 369-го обмп майором Сударіковим до ордена Червоної Зірки, але нагороджена медаллю «За відвагу»: головний старшина Михайлова, будучи контуженою, надавала медичну допомогу 17 пораненим бійцям і евакуювала їх у тил зі зброєю під сильним вогнем противника. Наприкінці січня 1944 року старшина брала участь у десанті у Керченському порту, мужньо проявила себе у вуличних боях, перев'язала 85 поранених солдатів і офіцерів, винесла з поля бою 13 тяжкопоранених, за що була нагороджена орденом Вітчизняної війни 2-го ступеня.
Після звільнення Криму батальйон був перекинутий під Одесу і включений до складу Дунайської військової флотилії. Першою бойовою операцією нового об'єднання стало звільнення Аккермана наприкінці серпня 1944 року.
В ніч з 21 на 22 серпня 1944 року санінструктор Михайлова брала участь у форсуванні Дністровського лиману. В складі десанту 369-го обмп Дунайської військової флотилії однією з перших досягла берега, чіпляючись за коріння і гілки прибережних чагарників, видерлася на п'ятиметровий гребінь урвистого берега річки, допомагала піднятися наверх іншим десантникам і важкий кулемет. За час бою надала першу допомогу сімнадцяти важкопораненим червонофлотцям (включаючи порятунок з води тяжкопораненого начальника штабу загону), приборкала вогонь станкового кулемета, закидала гранатами дзот, знищила два десятки солдатів противника, 9 гітлерівців взяла в полон. Вранці Акерман був узятий. За прояв виняткової відваги було представлено до звання Героя Радянського Союзу, але нагороджена орденом Червоного Прапора.
Через місяць старший санінструктор зведеної роти Берегового загону супроводу Дунайської військової флотилії головний старшина Михайлова взяла участь у десантної операції по захопленню порту Прахово, а 4 грудня 1944 року знову стала прикладом героїзму при взятті фортеці Ілок в Югославії. В рамках запобіжних заходів щодо недопущення перекидання сил противника в район проведення Будапештської стратегічної наступальної операції передбачалося нанесення удару по придунайських населених пунктах Опатовац та Ілок. Обидва міста потрібно було брати з суші, тактичним десантам відводилася відволікаюча роль. Особливо важко довелося десантникам в боях за Ілок, до розвідувальної групи входили 52 людини, включаючи головну старшину Михайлову.
У ніч десантування з'ясувалося, що через розлив річки затопленими виявилися низовинні береги і невеликий острівець поблизу фортеці, місце висадки морських піхотинців. Після початку бою гітлерівці, усвідомивши, що сили червонофлотців невеликі, зробили спробу скинути їх у Дунай. Десант бився по шию в крижаній воді. Атака 52-ї стрілецької дивізії на Ілок на суші затримувалася і через дві години бою з півсотні десантників, що зайняли кругову оборону на острові, в строю залишилися тільки 13, і всі вони були поранені. Сама будучи тяжко пораненою, Михайлова продовжувала надавати медичну допомогу тонувшим пораненим бійцям і, рятуючи їхні життя, прив'язувала їх поясними ременями до прибережних напівзатоплених дерев і очерету. А коли наближалися до острова ворожі шлюпки, сама бралась за автомат і відбивав атаку. Особисто з автомата вбила 5 ворожих солдатів.
Моряки виконали своє завдання, противник відтягнув великі сили на придушення десанту і, коли атака радянсько-югославських військ почалася, не зміг утримати Ілок. До кінця битви тільки семеро воїнів були боєздатні. Поранену, ослаблу від втрати крові і запалення легенів, майже в безнадійному стані Михайлову переправили в госпіталь. 9 грудня керівництвом Берегового загону супроводу головна старшина була повторно представлено до звання Героя Радянського Союзу, командувач Дунайської військової флотилії, віце-адмірал Горшков погодив це нагородження, тим більше, що в нагородному листі перераховувалися не тільки обставини бою за Ілок, але також відзначався героїзм дівчини в боях за Прахово і при форсуванні Дністровського лиману. Тим не менш у нагородному відділі визнали опис подвигів неправдоподібним й повернули назад представлення до нагороди в штаб флотилії. В результаті, новий командувач флотилії контр-адмірал Холостяков зміг нагородити Михайлову тільки другим орденом Червоного Прапора Наказ був підписаний 8 березня 1945 року.
До цього часу головна старшина, ледь оговтавшись від хвороби і поранення, втекла з тилового госпіталю в Ізмаїлі на фронт. Свій батальйон вона наздогнала під Комарно. У його складі продовжила брати участь в операціях, останньою з яких став десант на Імперський міст у Відні. Тут же вона відсвяткувала Перемогу 9 травня 1945 року.
Таким чином, до звання Героя Радянського Союзу главстаршина Михайлова представлялася двічі, у серпні та грудні 1944 року, але удостоєна його лише указом Президента СРСР від 5 травня 1990 року, з врученням ордена Леніна і медалі «Золота Зірка» (№ 11 608).
Демобілізована в листопаді 1945 року.
Післявоєнний час
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlExTDBWcllYUmxjbWx1WVY5TmFXdG9ZV2xzYjNaaExVUjViMjFwYm1GZk9WOU5ZWGxmTWpBeE15NXFjR2N2TWpVd2NIZ3RSV3RoZEdWeWFXNWhYMDFwYTJoaGFXeHZkbUV0UkhsdmJXbHVZVjg1WDAxaGVWOHlNREV6TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
У 1950 році закінчила Ленінградський санітарно-гігієнічний інститут імені Мечникова. Працювала лікарем в місті Електросталь Московської області, де вийшла заміж і отримала прізвище чоловіка, Дьоміна. З 1976 року і до виходу на заслужений відпочинок у 1986 році працювала в Москві.
Проживала у Москві. Була членом Російського комітету ветеранів війни, Всеросійської ради ветеранів війни і праці.
У 1964 році про Катерину Ілларіонівну режисер Віктор Лісакович зняв документальний фільм «Катюша» (за сценарієм Сергія Смирнова). Фільму був присуджений приз «Золотий голуб миру» на Міжнародному кінофестивалі в Лейпцигу. У 2008 році був знятий документальний фільм «Катюша велика і маленька» (автори фільму Ткачов і Фірсова), який відновлює події 1964 року, коли знімали перший документальний фільм про Дьоміну.
З 27 січня 2017 року до дня смерті у червні 2019 року була єдиною живою жінкою, учасницею німецько-радянської війни, яка була удостоєна звання Героя Радянського Союзу.
Пішла з життя 24 червня 2019 року в Москві в колі сім'ї. Поховали на Троєкуровському кладовищі в Москві (дільниця № 26)
Адреси в Росії
- Москва, вулиця Кулакова, буд. № 27
Нагороди
- Герой Радянського Союзу, указ Президента СРСР від 05.05.1990:
- орден Леніна (05.05.1990),
- медаль «Золота Зірка» (№ 11608);
- два ордени Червоного Прапора (27.09.1944., 08.03.1945);
- орден Вітчизняної війни 1-го ступеня (11.03.1985);
- орден Вітчизняної війни 2-го ступеня (15.02.1944);
- медалі, в тому числі:
- «За відвагу» (31.10.1943);
- «За оборону Кавказу»;
- «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»;
- «За взяття Будапешта»;
- «За взяття Відня»;
- «За визволення Белграда»;
- «Ветеран праці»;
- медаль «Флоренс Найтінгейл» Міжнародного руху Червоного Хреста і Червоного Півмісяця (1979).
Примітки
- Дёмина Екатерина Илларионовна. // Сайт «Герои страны» (рос.).
- Нагородний лист. в електронному банку документів «Пам'ять народу» (архівні матеріали: , фонд: 3, опис: 1, справа: 1002, лист 657). Архів оригіналу за 19 березня 2018. Процитовано 10 квітня 2020.
- Данные о ранениях и контузиях Михайловой Е.И. из наградного листа. в електронному банку документів «Пам'ять народу» (архівні матеріали: , фонд: 3, опис: 1, справа: 728, лист 194). Архів оригіналу за 19 березня 2018. Процитовано 10 квітня 2020.
- Данные о поощрениях и предшествующих наградах Михайловой Е.И. из наградного листа. в електронному банку документів «Пам'ять народу» (архівні матеріали: , фонд: 3, опис: 1, справа: 728, лист 194). Архів оригіналу за 19 березня 2018. Процитовано 10 квітня 2020.
- Нагородний лист. в електронному банку документів «Пам'ять народу» (архівні матеріали: , фонд: 3, опис: 1, справа: 728, лист 194). Архів оригіналу за 19 березня 2018. Процитовано 10 квітня 2020.
- Нагородний лист. в електронному банку документів «Пам'ять народу» (архівні матеріали: , фонд: 3, опис: 1, справа: 1005, лист 249). Архів оригіналу за 19 березня 2018. Процитовано 10 квітня 2020.
- Нагородний лист. в електронному банку документів «Пам'ять народу» (архівні матеріали: , фонд: 920, опис: 2, справа: 294, лист 576). Архів оригіналу за 19 березня 2018. Процитовано 10 квітня 2020.
- Нагородний лист. в електронному банку документів «Пам'ять народу» (архівні матеріали: , фонд: 3, опис: 1, справа: 1469, лист 38). Архів оригіналу за 4 березня 2018. Процитовано 3 березня 2018.
- Нагородний лист. в електронному банку документів «Пам'ять народу» (архівні матеріали: , фонд: 915, опис: 11271, справа: 67, лист 49). Архів оригіналу за 8 лютого 2012. Процитовано 10 квітня 2020.
- Twenty-seventh award of the Florence Nightingale Medal [Архівовано 30 серпня 2021 у Wayback Machine.]. — International Review of the Red Cross[en], 1979, май-июнь. — № 210. — С. 156. — 168 с.
Див. також
Література
- Свердлов А. В. Воплощение замысла. — М.: Воениздат, 1987. — 160 с. — (Военные мемуары). — 30 000 экз.
- Смирнов C.C. Катюша // Рассказы о неизвестных героях. — М.: Советский писатель, 1985.
- Чхеидзе А. А. Записки дунайского разведчика. — 2. — М.: Молодая гвардия, 1984. — 174 с. — (Летопись Великой Отечественной). — 100 000 экз.
- Широкорад А. Б. Поход на Вену. — М.: Вече, 2005. — 416 с. — (Военный парад истории). — 5000 экз. — .
- Хайруллин Ш. Ангел-хранитель каспийских братишек [Архівовано 31 жовтня 2020 у Wayback Machine.] // «Красная Звезда». — 2019. — 13 мая. — С.1, 10.
Посилання
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Katerina Ilarionivna Domina urodzhena Mihajlova nar 22 grudnya 1925 Leningrad Rosijska RFSR SRSR pom 24 chervnya 2019 Moskva Rosiya kolishnya saninstruktorka 369 go okremogo bataljonu morskoyi pihoti i starsha saninstruktorka zvedenoyi roti Beregovogo zagonu suprovodu Dunajskoyi vijskovoyi flotiliyi odna z nebagatoh zhinok yaki sluzhili v rozvidci morskoyi pihoti Geroj Radyanskogo Soyuzu Domina Katerina IllarionivnaNarodzhennya22 grudnya 1925 1925 12 22 Leningrad RSFRR SRSRSmert24 chervnya 2019 2019 06 24 93 roki Moskva RosiyaPohovannyaTroyekurovske kladovisheKrayina Rosiya SRSROsvitadPartiyaKPRSZvannyaGolovnij starshinaVijni bitvinimecko radyanska vijnaNagorodid Domina Katerina Illarionivna u Vikishovishi U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Domina BiografiyaRanni roki Narodilasya 1925 roku v misti Leningrad Batko buv vijskovim mati pracyuvala likarem Vtrativshi v rannomu vici oboh batkiv vihovuvalasya v dityachomu budinku pislya chogo zhila u svoyeyi starshoyi sestri likarya za adresoyu Vulicya 3 go lipnya budinok 43 Do lita 1941 roci zakinchila 9 t klasiv i prishkilni kursi medsester Rosijskogo tovaristva Chervonogo Hresta Na period litnih shkilnih kanikul virushila do starshogo brata do Berestya de toj sluzhiv lotchikom na kordoni Provivshi kilka dniv u Moskvi 21 chervnya Mihajlova sila na poyizd sho pryamuvav do Berestya Nastupnogo ranku pid Smolenskom vin potrapiv pid bombarduvannya Povernuvshis pishki v Smolensk vona virushila v miskvijskkomat i poprosila vidpraviti yiyi na front medsestroyu Voyenkom vidmoviv todi vona virushila u miscevij vijskovij gospital de pochala pracyuvati dobrovolcem a koli front nablizivsya i gospital rozbombili prijshla v strilecku chastina sho zajnyala oboronu pid Smolenskom U roki nimecko radyanskoyi vijni Uchasnicya nimecko radyanskoyi vijni z 1941 roku U Chervonij Armiyi z chervnya 1941 roku Oskilki dokumenti sho posvidchuyut yiyi osobu ta vik taki yak komsomolskij kvitok zalishilisya v blokadnomu Leningradi dodala do svogo 15 richnogo viku she 3 tri roki U boyah pid mistom Gzhatsk z 1968 roku Gagarin Smolenskij oblasti 13 veresnya 1941 roku otrimala vazhke poranennya v nogu Bula evakujovana v til Likuvalasya v gospitalyah na Urali i v Baku Pislya oduzhannya Katerina Ilarionivna z ditinstva mriyala pro more poprosila voyenkoma bakinskogo vijskkomatu vidpraviti yiyi na flot Na cej moment u neyi vzhe buli novi dokumenti z vipravlenim vikom tomu zauvazhen ne viniklo Z sichnya 1942 roku sluzhila na vijskovo sanitarnomu sudni Chervona Moskva yakij perepravlyav poranenih iz Stalingrada po Volzi cherez Kaspijske more do Krasnovodska Tam yij bulo prisvoyeno zvannya golovnogo starshini a za zrazkovu sluzhbu vrucheno znak Vidminnik Vijskovo Morskogo Flotu Vtim sluzhba na sanitarnomu transporti obtyazhuvala Mihajlovu i pislya zavershennya Stalingradskoyi bitvi vona podala prohannya pro zarahuvannya sanitarnim instruktorom v 369 j okremij bataljon morskoyi pihoti yakij formuvavsya v lyutomu 1943 roku z dobrovolciv v Baku Kombat spochatku vidpoviv kategorichnoyu vidmovoyu todi Mihajlova napisala list pro zarahuvannya v bataljon na im ya radyanskogo uryadu Z Moskvi na zapit prijshla pozitivna vidpovid takim chinom Katerina Ilarionivna stala morskim desantnikom Bataljon vhodiv do skladu Azovskoyi a potim Dunajskoyi vijskovih flotilij Z cim bataljonom Mihajlova z boyami projshla po vodah i beregah Kavkazu i Krimu Azovskogo i Chornogo moriv Dnistra i Dunayu z vizvolnoyu misiyeyu po zemli Rumuniyi Bolgariyi Ugorshini Yugoslaviyi Chehoslovachchini ta Avstriyi Razom z bijcyami bataljonu vstupala v bij vidbivala kontrataki voroga vinosila z polya boyu poranenih nadavala yim pershu dopomogu Trichi bula poranena V hodi pershih zhe operacij proyavilisya najkrashi bojovi yakosti divchani vitrivalist bezstrashnist samoviddanist Za svoyi diyi v hodi Temryuckoyi desantnoyi operaciyi bula predstavlena komandirom 369 go obmp majorom Sudarikovim do ordena Chervonoyi Zirki ale nagorodzhena medallyu Za vidvagu golovnij starshina Mihajlova buduchi kontuzhenoyu nadavala medichnu dopomogu 17 poranenim bijcyam i evakuyuvala yih u til zi zbroyeyu pid silnim vognem protivnika Naprikinci sichnya 1944 roku starshina brala uchast u desanti u Kerchenskomu portu muzhno proyavila sebe u vulichnih boyah perev yazala 85 poranenih soldativ i oficeriv vinesla z polya boyu 13 tyazhkoporanenih za sho bula nagorodzhena ordenom Vitchiznyanoyi vijni 2 go stupenya Pislya zvilnennya Krimu bataljon buv perekinutij pid Odesu i vklyuchenij do skladu Dunajskoyi vijskovoyi flotiliyi Pershoyu bojovoyu operaciyeyu novogo ob yednannya stalo zvilnennya Akkermana naprikinci serpnya 1944 roku V nich z 21 na 22 serpnya 1944 roku saninstruktor Mihajlova brala uchast u forsuvanni Dnistrovskogo limanu V skladi desantu 369 go obmp Dunajskoyi vijskovoyi flotiliyi odniyeyu z pershih dosyagla berega chiplyayuchis za korinnya i gilki priberezhnih chagarnikiv viderlasya na p yatimetrovij grebin urvistogo berega richki dopomagala pidnyatisya naverh inshim desantnikam i vazhkij kulemet Za chas boyu nadala pershu dopomogu simnadcyati vazhkoporanenim chervonoflotcyam vklyuchayuchi poryatunok z vodi tyazhkoporanenogo nachalnika shtabu zagonu priborkala vogon stankovogo kulemeta zakidala granatami dzot znishila dva desyatki soldativ protivnika 9 gitlerivciv vzyala v polon Vranci Akerman buv uzyatij Za proyav vinyatkovoyi vidvagi bulo predstavleno do zvannya Geroya Radyanskogo Soyuzu ale nagorodzhena ordenom Chervonogo Prapora Cherez misyac starshij saninstruktor zvedenoyi roti Beregovogo zagonu suprovodu Dunajskoyi vijskovoyi flotiliyi golovnij starshina Mihajlova vzyala uchast u desantnoyi operaciyi po zahoplennyu portu Prahovo a 4 grudnya 1944 roku znovu stala prikladom geroyizmu pri vzyatti forteci Ilok v Yugoslaviyi V ramkah zapobizhnih zahodiv shodo nedopushennya perekidannya sil protivnika v rajon provedennya Budapeshtskoyi strategichnoyi nastupalnoyi operaciyi peredbachalosya nanesennya udaru po pridunajskih naselenih punktah Opatovac ta Ilok Obidva mista potribno bulo brati z sushi taktichnim desantam vidvodilasya vidvolikayucha rol Osoblivo vazhko dovelosya desantnikam v boyah za Ilok do rozviduvalnoyi grupi vhodili 52 lyudini vklyuchayuchi golovnu starshinu Mihajlovu U nich desantuvannya z yasuvalosya sho cherez rozliv richki zatoplenimi viyavilisya nizovinni beregi i nevelikij ostrivec poblizu forteci misce visadki morskih pihotinciv Pislya pochatku boyu gitlerivci usvidomivshi sho sili chervonoflotciv neveliki zrobili sprobu skinuti yih u Dunaj Desant bivsya po shiyu v krizhanij vodi Ataka 52 yi strileckoyi diviziyi na Ilok na sushi zatrimuvalasya i cherez dvi godini boyu z pivsotni desantnikiv sho zajnyali krugovu oboronu na ostrovi v stroyu zalishilisya tilki 13 i vsi voni buli poraneni Sama buduchi tyazhko poranenoyu Mihajlova prodovzhuvala nadavati medichnu dopomogu tonuvshim poranenim bijcyam i ryatuyuchi yihni zhittya priv yazuvala yih poyasnimi remenyami do priberezhnih napivzatoplenih derev i ocheretu A koli nablizhalisya do ostrova vorozhi shlyupki sama bralas za avtomat i vidbivav ataku Osobisto z avtomata vbila 5 vorozhih soldativ Moryaki vikonali svoye zavdannya protivnik vidtyagnuv veliki sili na pridushennya desantu i koli ataka radyansko yugoslavskih vijsk pochalasya ne zmig utrimati Ilok Do kincya bitvi tilki semero voyiniv buli boyezdatni Poranenu oslablu vid vtrati krovi i zapalennya legeniv majzhe v beznadijnomu stani Mihajlovu perepravili v gospital 9 grudnya kerivnictvom Beregovogo zagonu suprovodu golovna starshina bula povtorno predstavleno do zvannya Geroya Radyanskogo Soyuzu komanduvach Dunajskoyi vijskovoyi flotiliyi vice admiral Gorshkov pogodiv ce nagorodzhennya tim bilshe sho v nagorodnomu listi pererahovuvalisya ne tilki obstavini boyu za Ilok ale takozh vidznachavsya geroyizm divchini v boyah za Prahovo i pri forsuvanni Dnistrovskogo limanu Tim ne mensh u nagorodnomu viddili viznali opis podvigiv nepravdopodibnim j povernuli nazad predstavlennya do nagorodi v shtab flotiliyi V rezultati novij komanduvach flotiliyi kontr admiral Holostyakov zmig nagoroditi Mihajlovu tilki drugim ordenom Chervonogo Prapora Nakaz buv pidpisanij 8 bereznya 1945 roku Do cogo chasu golovna starshina led ogovtavshis vid hvorobi i poranennya vtekla z tilovogo gospitalyu v Izmayili na front Svij bataljon vona nazdognala pid Komarno U jogo skladi prodovzhila brati uchast v operaciyah ostannoyu z yakih stav desant na Imperskij mist u Vidni Tut zhe vona vidsvyatkuvala Peremogu 9 travnya 1945 roku Takim chinom do zvannya Geroya Radyanskogo Soyuzu glavstarshina Mihajlova predstavlyalasya dvichi u serpni ta grudni 1944 roku ale udostoyena jogo lishe ukazom Prezidenta SRSR vid 5 travnya 1990 roku z vruchennyam ordena Lenina i medali Zolota Zirka 11 608 Demobilizovana v listopadi 1945 roku Pislyavoyennij chas Katerina Ilarionivna na paradi Peremogi 9 travnya 2013 roku U 1950 roci zakinchila Leningradskij sanitarno gigiyenichnij institut imeni Mechnikova Pracyuvala likarem v misti Elektrostal Moskovskoyi oblasti de vijshla zamizh i otrimala prizvishe cholovika Domina Z 1976 roku i do vihodu na zasluzhenij vidpochinok u 1986 roci pracyuvala v Moskvi Prozhivala u Moskvi Bula chlenom Rosijskogo komitetu veteraniv vijni Vserosijskoyi radi veteraniv vijni i praci U 1964 roci pro Katerinu Illarionivnu rezhiser Viktor Lisakovich znyav dokumentalnij film Katyusha za scenariyem Sergiya Smirnova Filmu buv prisudzhenij priz Zolotij golub miru na Mizhnarodnomu kinofestivali v Lejpcigu U 2008 roci buv znyatij dokumentalnij film Katyusha velika i malenka avtori filmu Tkachov i Firsova yakij vidnovlyuye podiyi 1964 roku koli znimali pershij dokumentalnij film pro Dominu Z 27 sichnya 2017 roku do dnya smerti u chervni 2019 roku bula yedinoyu zhivoyu zhinkoyu uchasniceyu nimecko radyanskoyi vijni yaka bula udostoyena zvannya Geroya Radyanskogo Soyuzu Pishla z zhittya 24 chervnya 2019 roku v Moskvi v koli sim yi Pohovali na Troyekurovskomu kladovishi v Moskvi dilnicya 26 Adresi v RosiyiMoskva vulicya Kulakova bud 27NagorodiGeroj Radyanskogo Soyuzu ukaz Prezidenta SRSR vid 05 05 1990 orden Lenina 05 05 1990 medal Zolota Zirka 11608 dva ordeni Chervonogo Prapora 27 09 1944 08 03 1945 orden Vitchiznyanoyi vijni 1 go stupenya 11 03 1985 orden Vitchiznyanoyi vijni 2 go stupenya 15 02 1944 medali v tomu chisli Za vidvagu 31 10 1943 Za oboronu Kavkazu Za peremogu nad Nimechchinoyu u Velikij Vitchiznyanij vijni 1941 1945 rr Za vzyattya Budapeshta Za vzyattya Vidnya Za vizvolennya Belgrada Veteran praci medal Florens Najtingejl Mizhnarodnogo ruhu Chervonogo Hresta i Chervonogo Pivmisyacya 1979 PrimitkiDyomina Ekaterina Illarionovna Sajt Geroi strany ros Nagorodnij list v elektronnomu banku dokumentiv Pam yat narodu arhivni materiali fond 3 opis 1 sprava 1002 list 657 Arhiv originalu za 19 bereznya 2018 Procitovano 10 kvitnya 2020 Dannye o raneniyah i kontuziyah Mihajlovoj E I iz nagradnogo lista v elektronnomu banku dokumentiv Pam yat narodu arhivni materiali fond 3 opis 1 sprava 728 list 194 Arhiv originalu za 19 bereznya 2018 Procitovano 10 kvitnya 2020 Dannye o pooshreniyah i predshestvuyushih nagradah Mihajlovoj E I iz nagradnogo lista v elektronnomu banku dokumentiv Pam yat narodu arhivni materiali fond 3 opis 1 sprava 728 list 194 Arhiv originalu za 19 bereznya 2018 Procitovano 10 kvitnya 2020 Nagorodnij list v elektronnomu banku dokumentiv Pam yat narodu arhivni materiali fond 3 opis 1 sprava 728 list 194 Arhiv originalu za 19 bereznya 2018 Procitovano 10 kvitnya 2020 Nagorodnij list v elektronnomu banku dokumentiv Pam yat narodu arhivni materiali fond 3 opis 1 sprava 1005 list 249 Arhiv originalu za 19 bereznya 2018 Procitovano 10 kvitnya 2020 Nagorodnij list v elektronnomu banku dokumentiv Pam yat narodu arhivni materiali fond 920 opis 2 sprava 294 list 576 Arhiv originalu za 19 bereznya 2018 Procitovano 10 kvitnya 2020 Nagorodnij list v elektronnomu banku dokumentiv Pam yat narodu arhivni materiali fond 3 opis 1 sprava 1469 list 38 Arhiv originalu za 4 bereznya 2018 Procitovano 3 bereznya 2018 Nagorodnij list v elektronnomu banku dokumentiv Pam yat narodu arhivni materiali fond 915 opis 11271 sprava 67 list 49 Arhiv originalu za 8 lyutogo 2012 Procitovano 10 kvitnya 2020 Twenty seventh award of the Florence Nightingale Medal Arhivovano 30 serpnya 2021 u Wayback Machine International Review of the Red Cross en 1979 maj iyun 210 S 156 168 s Div takozhZavalij Yevdokiya Mikolayivna Cukanova Mariya MikitivnaLiteraturaSverdlov A V Voploshenie zamysla M Voenizdat 1987 160 s Voennye memuary 30 000 ekz Smirnov C C Katyusha Rasskazy o neizvestnyh geroyah M Sovetskij pisatel 1985 Chheidze A A Zapiski dunajskogo razvedchika 2 M Molodaya gvardiya 1984 174 s Letopis Velikoj Otechestvennoj 100 000 ekz Shirokorad A B Pohod na Venu M Veche 2005 416 s Voennyj parad istorii 5000 ekz ISBN 5 9533 0973 2 Hajrullin Sh Angel hranitel kaspijskih bratishek Arhivovano 31 zhovtnya 2020 u Wayback Machine Krasnaya Zvezda 2019 13 maya S 1 10 PosilannyaDomina Katerina Illarionivna Sajt Geroi strany ros Film Katyusha bolshaya i malenkaya Rutube 26 kvitnya 2010 Arhiv originalu za 4 lipnya 2018 Procitovano 23 lipnya 2016 Dokumentalnyj film iz seriala Dorozhe zolota posvyashyonnyj Ekaterine Dyominoj na YouTube