Терентій Германович Масенко | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Народився | 28 жовтня (10 листопада) 1903 Глодоси | |||
Помер | 6 серпня 1970 (66 років) Київ | |||
Поховання | Байкове кладовище | |||
Громадянство | ![]() | |||
Діяльність | журналіст, перекладач, поет | |||
Alma mater | ХНУ ім. В. Н. Каразіна | |||
Заклад | ХНУ ім. В. Н. Каразіна | |||
|
Терень (Терентій) Германович Масенко (28 жовтня (10 листопада) 1903, Глодоси — 6 серпня 1970, Київ) — український журналіст, поет, перекладач. Член літературної організації «Плуг». Автор спогадів про поетів, драматургів «розстріляного відродження». Після Другої світової війни спеціалізувався на творенні україномовних пісенних шлягерів.
Біографія
Народився 28 жовтня (10 листопада) 1903 року в селі Глодоси (тепер Новоукраїнського району Кіровоградської області) у незаможній селянській родині. Навчався на робітфаку Кам'янець-Подільського сільськогосподарського інституту, а пізніше в Харківському інституті народної освіти. 1930 року закінчив факультет журналістики Комуністичного університету імені Артема при ЦК КПУ.
Працював у редакціях газети «Червоний кордон», журналів «Молодняк» і «Перець», а у роки німецько-радянської війни на радіостанції імені Тараса Шевченка та в редакції газети «Соціалістична Харківщина».
Дебютував Терень Масенко «Маршем робітфаківців» у 1924 році. Перша збірка поезій «Степова мідь» вийшла 1927 року. Працював письменник також як нарисовець та автор книжок для дітей. Чимало віршів Т. Масенка поклали на музику композитори Георгій та Платон Майбороди, Л. Ревуцький («Пісня про Дніпро», «Дніпровські хвилі»), А. Філіпенко, М. Дремлюга, К. Домінчен, І. Шамо, Я. Цегляр та інші. Значне місце у творчості поета належить епічному жанру (роман у віршах «Степ»). Останній, виданий за життя, прозовий твір — есеї та спогади про митців-побратимів Павла Тичину, Максима Рильського, Анатолія Петрицького, братів Майбородів, Джамбула та Янку Купалу, Андрія Малишка «Роман пам'яті».
Мешкав у Києві в будинку письменників Роліті. Помер 6 серпня 1970 року. Похований у Києві на Байковому кладовищі.
Навчання
Пройшов усі щаблі новоствореної комуністичної системи освіти: навчався на робітфаку Кам'янець-Подільського сільсько-господарського інституту; в Харківському інституті народної освіти; на курсах журналістики при ЦК КП(б)У; закінчив Комуністичний університет ім. Артема (Харків).
Літературна діяльність
Працював у редакціях журналів «Молодняк» (1927—1930), «Перець» (1930—1932). У роки Другої світової війни поета мобілізовано до сталінського війська, де призначено репортером радіостанції ім. Шевченка в поволзькому міста Саратов (РРФСР). Перша книжка — збірка «Степова мідь» (1927), потім — «Наша Азія» (1933), «У стані воїнів» (1944), післявоєнні — «Київські каштани» (1954), Сорок весен" (1957), «Як пахне земля» (1958), «Вишневі зорі України» (1960), передсмертна — «Багряні жоржини» (1969).
Автор віршованого роману «Степ» (кн.1 — 1938, кн.2 — 1968) — історія українсько-російських воєн першої чверті ХХ ст. Уклав своєрідну хрестоматію спогадів про класиків української культури «Роман пам'яті» (1970, нариси про П. Тичину, М. Рильського, М. Куліша, А. Петрицького тощо). Пробував себе в дитячій прозі — «Казка нашого лісу» (1959), «Леся і сонце» (1964)
Уславився як «поет-пісняр».
Провадив широку перекладацьку роботу. З найвідоміших — переклади з Я. Купали, А. Кунанбаєва.
Твори
Окремими виданнями вийшли такі збірки поезій та пісень:
- «Південне море» (1929),
- «Ключ пісень» (1930),
- «П'ятнадцята весна» (1932), [ 10 червня 2020 у Wayback Machine.]
- «Наша Азія» (1933),
- «Книга лірики» (1935),
- «Нові поезії» (1938),
- «Вітчизна» (1937),
- «Степ», роман у віршах (кн. І, 1938; кн. ІІ, 1968), [ 10 червня 2020 у Wayback Machine.]
- «У стані воїнів» (1944),
- «Срібна дорога» (1946),
- «Пісня миру» (1952),
- «Київські каштани» (1954),
- «Сорок весен» (1957),
- «Вишневі зорі України» (1960),
- «Твори» в 2-х томах (1963),
- «Багряні жоржини» (1969).
Після смерті письменника побачили світ:
- «Вибране» (1975),
- «Поезії» (1983).
Література
- Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.
- Українська літературна енциклопедія : В 5 т. / редкол.: І. О. Дзеверін (відповід. ред.) та ін. — К. : Голов. ред. УРЕ ім. М. П. Бажана, 1995. — Т. 3 : К–Н.
- Нудьга Г. Терень Масенко. — К., 1965;
- Ющенко О. Творчий шлях Тереня Масенка // Масенко Т. Поезії. — К., 1983.
- Терень Масенко: Антологія «Вітчизни» // Вітчизна. — 2004. — № 11—12. [ 12 квітня 2008 у Wayback Machine.]
Посилання
- Масенко Терень [ 11 березня 2022 у Wayback Machine.] // ЕСУ
- Масенко Терень Германович // Шевченківська енциклопедія: — Т.4:М—Па : у 6 т. / Гол. ред. М. Г. Жулинський.. — Київ : Ін-т літератури ім. Т. Г. Шевченка, 2013. — С. 108.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Masenko prizvishe Ukrcenter Primitki Terentij Germanovich MasenkoNarodivsya 28 zhovtnya 10 listopada 1903 1903 11 10 GlodosiPomer 6 serpnya 1970 1970 08 06 66 rokiv KiyivPohovannya Bajkove kladovisheGromadyanstvo UNR SRSRDiyalnist zhurnalist perekladach poetAlma mater HNU im V N KarazinaZaklad HNU im V N Karazina Teren Terentij Germanovich Masenko 28 zhovtnya 10 listopada 1903 19031110 Glodosi 6 serpnya 1970 Kiyiv ukrayinskij zhurnalist poet perekladach Chlen literaturnoyi organizaciyi Plug Avtor spogadiv pro poetiv dramaturgiv rozstrilyanogo vidrodzhennya Pislya Drugoyi svitovoyi vijni specializuvavsya na tvorenni ukrayinomovnih pisennih shlyageriv BiografiyaNarodivsya 28 zhovtnya 10 listopada 1903 roku v seli Glodosi teper Novoukrayinskogo rajonu Kirovogradskoyi oblasti u nezamozhnij selyanskij rodini Navchavsya na robitfaku Kam yanec Podilskogo silskogospodarskogo institutu a piznishe v Harkivskomu instituti narodnoyi osviti 1930 roku zakinchiv fakultet zhurnalistiki Komunistichnogo universitetu imeni Artema pri CK KPU Pracyuvav u redakciyah gazeti Chervonij kordon zhurnaliv Molodnyak i Perec a u roki nimecko radyanskoyi vijni na radiostanciyi imeni Tarasa Shevchenka ta v redakciyi gazeti Socialistichna Harkivshina Debyutuvav Teren Masenko Marshem robitfakivciv u 1924 roci Persha zbirka poezij Stepova mid vijshla 1927 roku Pracyuvav pismennik takozh yak narisovec ta avtor knizhok dlya ditej Chimalo virshiv T Masenka poklali na muziku kompozitori Georgij ta Platon Majborodi L Revuckij Pisnya pro Dnipro Dniprovski hvili A Filipenko M Dremlyuga K Dominchen I Shamo Ya Ceglyar ta inshi Znachne misce u tvorchosti poeta nalezhit epichnomu zhanru roman u virshah Step Ostannij vidanij za zhittya prozovij tvir eseyi ta spogadi pro mitciv pobratimiv Pavla Tichinu Maksima Rilskogo Anatoliya Petrickogo brativ Majborodiv Dzhambula ta Yanku Kupalu Andriya Malishka Roman pam yati Mogila Terenya Masenka Meshkav u Kiyevi v budinku pismennikiv Roliti Pomer 6 serpnya 1970 roku Pohovanij u Kiyevi na Bajkovomu kladovishi NavchannyaProjshov usi shabli novostvorenoyi komunistichnoyi sistemi osviti navchavsya na robitfaku Kam yanec Podilskogo silsko gospodarskogo institutu v Harkivskomu instituti narodnoyi osviti na kursah zhurnalistiki pri CK KP b U zakinchiv Komunistichnij universitet im Artema Harkiv Literaturna diyalnistPracyuvav u redakciyah zhurnaliv Molodnyak 1927 1930 Perec 1930 1932 U roki Drugoyi svitovoyi vijni poeta mobilizovano do stalinskogo vijska de priznacheno reporterom radiostanciyi im Shevchenka v povolzkomu mista Saratov RRFSR Persha knizhka zbirka Stepova mid 1927 potim Nasha Aziya 1933 U stani voyiniv 1944 pislyavoyenni Kiyivski kashtani 1954 Sorok vesen 1957 Yak pahne zemlya 1958 Vishnevi zori Ukrayini 1960 peredsmertna Bagryani zhorzhini 1969 Avtor virshovanogo romanu Step kn 1 1938 kn 2 1968 istoriya ukrayinsko rosijskih voyen pershoyi chverti HH st Uklav svoyeridnu hrestomatiyu spogadiv pro klasikiv ukrayinskoyi kulturi Roman pam yati 1970 narisi pro P Tichinu M Rilskogo M Kulisha A Petrickogo tosho Probuvav sebe v dityachij prozi Kazka nashogo lisu 1959 Lesya i sonce 1964 Uslavivsya yak poet pisnyar Provadiv shiroku perekladacku robotu Z najvidomishih perekladi z Ya Kupali A Kunanbayeva Tvori Okremimi vidannyami vijshli taki zbirki poezij ta pisen Pivdenne more 1929 Klyuch pisen 1930 P yatnadcyata vesna 1932 10 chervnya 2020 u Wayback Machine Nasha Aziya 1933 Kniga liriki 1935 Novi poeziyi 1938 Vitchizna 1937 Step roman u virshah kn I 1938 kn II 1968 10 chervnya 2020 u Wayback Machine U stani voyiniv 1944 Sribna doroga 1946 Pisnya miru 1952 Kiyivski kashtani 1954 Sorok vesen 1957 Vishnevi zori Ukrayini 1960 Tvori v 2 h tomah 1963 Bagryani zhorzhini 1969 Pislya smerti pismennika pobachili svit Vibrane 1975 Poeziyi 1983 LiteraturaUkrayinska radyanska enciklopediya u 12 t gol red M P Bazhan redkol O K Antonov ta in 2 ge vid K Golovna redakciya URE 1974 1985 Ukrayinska literaturna enciklopediya V 5 t redkol I O Dzeverin vidpovid red ta in K Golov red URE im M P Bazhana 1995 T 3 K N Nudga G Teren Masenko K 1965 Yushenko O Tvorchij shlyah Terenya Masenka Masenko T Poeziyi K 1983 Teren Masenko Antologiya Vitchizni Vitchizna 2004 11 12 12 kvitnya 2008 u Wayback Machine PosilannyaMasenko Teren 11 bereznya 2022 u Wayback Machine ESU Masenko Teren Germanovich Shevchenkivska enciklopediya T 4 M Pa u 6 t Gol red M G Zhulinskij Kiyiv In t literaturi im T G Shevchenka 2013 S 108