Маріанна Нідерландська (нід. Marianne der Nederlanden), також Маріанна Оранж-Нассау (нід. Marianne van Oranje-Nassau), повне ім'я Вільгельміна Фредеріка Луїза Шарлотта Маріанна Нідерландська (нім. Wilhelmina Frederica Louisa Charlotte Marianne der Nederlanden), ( 9 травня 1810 — 29 травня 1883) — нідерландська принцеса з Оранської династії, донька короля Нідерландів Віллема I та прусської принцеси Вільгельміни, дружина принца Пруссії Альбрехта у 1830—1849 роках. Від 1848 року відкрито жила зі своїм кучером, а згодом секретарем, Йоганнесом ван Россумом, через що порвала зв'язки із правлячими домами Пруссії та Нідерландів. Від 1855 року мешкала у замку Райнхартсхаузен у Великому герцогстві Гессен, де зібрала значну колекцію творів мистецтва.
Маріанна Нідерландська | |
---|---|
Marianne der Nederlanden | |
![]() Портрет принцеси Маріанни пензля Теодора Гільдебрандта, 1837 | |
Ім'я при народженні | Вільгельміна Фредеріка Луїза Шарлотта Маріанна |
Народилася | 9 травня 1810 Берлін, Королівство Пруссія |
Померла | 29 травня 1883 (73 роки) Ербах, Велиике герцогство Гессен |
Поховання | цвинтар Ербаху |
Країна | ![]() |
Діяльність | аристократка, композиторка, господиня літературного салону, філантропка, колекціонерка мистецтва, меценатка |
Знання мов | нідерландська |
Роки активності | 1830[2] — 1883[2] |
Суспільний стан | Член королівської родини |
Титул | принцеса Нідерландська |
Рід | Оранська династія, Гогенцоллерни |
Батько | Віллем I |
Мати | Вільгельміна Прусська |
Брати, сестри | Пауліна[d], Фредерік і Віллем II |
У шлюбі з | Альбрехт Прусський |
Діти | У шлюбі: Шарлотта, , Єлизавета, Александріна Поза шлюбом: Йоганнес Віллем |
Нагороди | ![]() |
![]() | |
|
У 1861—1865 її коштом була збудована лютеранська церква Святого Йоганна у Ербаху, а у 1864 — склозавод в Силезії у містечку Строне-Шльонські, який існує і досі.
Композиторка. Авторка кількох маршів. Меценатка.
Біографія
Дитинство та юність
Маріанна народилася 9 травня 1810 року в Берліні. Вона була четвертою дитиною та другою донькою в родині принца Віллема Оранського та його першої дружини Вільгельміни Прусської. Своє ім'я новонароджена отримала на честь тітки з материнської лінії Маріанни Гессен-Гомбурзької. Дівчинка мала старших братів Віллема та Фредеріка. Сестра Пауліна померла в дитячому віці до її народження. Батьки, вигнані з Нідерландів французами, проживали при дворі короля Пруссії Фрідріха-Вільгельма III, який доводився рідним братом Вільгельміні.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV4TDFCeWFXNXpaWE5mVFdGeWFXRnVibVZmZG1GdVgwOXlZVzVxWlMxT1lYTnpZWFZmSlRJNE1UZ3hNU1V5T1M1cWNHY3ZNakF3Y0hndFVISnBibk5sYzE5TllYSnBZVzV1WlY5MllXNWZUM0poYm1wbExVNWhjM05oZFY4bE1qZ3hPREV4SlRJNUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Вихованням принцеси в Берліні займалася англійська гувернантка.
Наприкінці 1813 року сімейство повернулося до Гааги. Перший час вони жили у палаці Хугейтан, очікуючи завершення реставрації Нордейнде. За результатами Віденського конгресу Віллема було обрано першим королем Об'єднаного королівства Нідерландів. Виховання Маріанни знову було покладене на гувернантку, оскільки в батьків було мало часу займатися дітьми. Нею стала дружина лорда Міддахтен Якоба Гелена. Зі своєю вихованицею вона поводилася суворо.
Старший брат Маріанни від 1816 року був одруженим із російською великою княжною Анною Павлівною, середній у 1825 році оженився із їхньою кузиною Луїзою Прусською.
25 червня 1828 року було оголошено про заручини Маріанни із принцом Густавом Шведським з династії Ваза, який служив офіцером в австрійській армії. Однак, у листопаді, з політичних мотивів, заручини були розірвані. Офіційний двір Швеції виступав проти шлюбу з принцом-вигнанцем. Також негативно до їдеї цього союзу ставився її старший брат Віллем.
Маріанна в цей час займалася соціальною роботою. У 1829 році вона заснувала Гаазький фонд благодійності для підтримки бідного населення.
Подружнє життя
У віці 20 років вона взяла шлюб зі своїм кузеном, Альбрехтом Прусським, який був її однолітком. Наречений був молодшим братом її невістки Луїзи. Весілля відбулося 14 вересня 1830 у палаці Нордейнде в Гаазі. У подружжя народилося четверо живих дітей:
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRsTDAxaGNtbGhibTVsSlRKRFgzQnlhVzV6WlhOZlpHVnlYMDVsWkdWeWJHRnVaR1Z1TG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxTllYSnBZVzV1WlNVeVExOXdjbWx1YzJWelgyUmxjbDlPWldSbGNteGhibVJsYmk1cWNHYz0uanBn.jpg)
- Шарлотта (1831—1855) — дружина кронпринца Саксен-Мейнінгену Георга, народила чотирьох дітей;
- (1837—1906) — генерал кінноти, регент Брауншівейзького герцогства у 1885—1906 роках, був одружений з Марією Саксен-Альтенбурзькою, мав трьох синів;
- Єлизавета (27 серпня—9 жовтня 1840) — померла немовлям;
- Александріна (1842—1892) — дружина принца Мекленбург-Шверінського , мали єдину доньку.
Родина оселилася в Берліні у Палаці принца Альбрехта на вулиці Вільгельма № 102, неподалік від Потсдамської площі. Альбрехт придбав його за 356 000 талерів і доручив повністю переобладнати відомому архітектору Карлу Фрідріху Шинкелю. Молодята займали перший поверх, в той час, як на другому були приміщення для персонала, кімната для срібла та столових приборів і велика більярдна.
Маріанна добре розбиралася в музиці, сама писала мелодії. У 1836 році нею був написаний «Парадний марш». Також полюбляла їздити верхи, була учасницею кінного клубу у Вроцлаві.
Восени 1837 року Маріанна після смерті матері отримала у спадок Каменц у Силезії і стала натхненницею створення нового готичного замка, будівництво якого було доручено також Шинкелю. 15 жовтня 1838 урочисто був закладений перший камінь у фундамент майбутнього палацу в присутності архітектора та Альбрехта і Маріанни. У Каменці вона народила свою другу доньку.
У 1844 році принцеса придбала віллу Тремеццо на озері Комо, яку у 1850-му презентувала доньці Шарлотті на весілля.
У сімейному житті, згідно одного з відгуків, пара після весілля була дуже прив'язана один до одного. Однак, з роками відбулось відчуження. Цьому, окрім іншого, сприяла агресивна поведінка Альбрехта по відношенню до слуг незалежно від статі. Голланський звіт таємної поліції свідчить також про «венеричну хворобу».
Від 1842 принцеса почала від'їздити у тривалі мандрівки, аби менше бачитися із чоловіком.
Подальші роки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlEyTDFCeWFXNXpaWE5mVFdGeWFXRnVibVZmZG1GdVgwOXlZVzVxWlMxT1lYTnpZWFV1YW5Cbkx6SXdNSEI0TFZCeWFXNXpaWE5mVFdGeWFXRnVibVZmZG1GdVgwOXlZVzVxWlMxT1lYTnpZWFV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
У 1845 році Маріанна пішла від Альбрехта. Певний час вона жила у Ворбурзі, де віддавалася благодійності, турбуючися про бідних та фінансово підтримуючи церкву, зокрема подарувавши їй новий орган. 7 березня 1848 році викупила садибу Растгоф біля Вілета за 50 000 гульденів, яка відтоді належала їй до самої смерті. Маєток складався з будинку, господарських споруд, сараю, стаєнь, оранжереї, теплиць та двох великих земельних наділів на захід від нього. Там почався її роман із кучером Йоганном ван Россумом, який перебував у неї на службі вже чотири роки. Невдовзі він став її секретарем та бібліотекарем. Жити разом вони почали відкрито, що спричинило величезний скандал. Чоловік її в цей час був закоханий у доньку колишнього військового міністра Густава фон Рауха, Розалію, яка була придворною дамою Маріанни. Їхнє розлучення було оформлене 28 березня 1849.
Маріанна в цей час перебувала на ранніх строках вагітності від Россума. Аби приховати народження позашлюбної дитини, принцеса вирушила в «освітню поїздку» до Святої Землі. Пароплав «Вільгельм» із Маріанною на борту відплив із Нідерландів і через Гавр, Лісабон, Кадіс, Малагу, Палермо прибув у вересні у Чефалу на Сицилії. Там вона провела два місяці. 30 жовтня народився її синː
- Йоганнес Віллем (1849—1861) — баронет ван Райнсхартхаузен, прожив 12 років, помер від скарлатини.
13 листопада Маріанна продовжила свій шлях морем. Син тимчасово залишився на Сицилії. Окрім Єрусалиму принцеса відвідала Єгипет, де побувала у Каїрі та Александрії, та Сирію.
У червні 1851 пара придбала віллу в Римі, яка швидко стала центром культури, де зустрічалися художники та аристократи. Вирішивши виховувати сина відкрито, вони забрали Йоганнеса Віллема до себе. Хлопчик виховувався з ідеєю його подальшої цивільної кар'єри, пастора чи адвоката.
5 червня 1853 розлучення Маріанни із Альбрехтом було офіційно затверджено королем Пруссії. Із законними дітьми бачитися їй заборонили, на території Пруссії принцеса могла знаходитися не більше 24 годин.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUwTDBwdmFHRnVYMUJvYVd4cGNGOUxiMlZzYldGdVh5MWZVRzl5ZEhKbGRGOUtiMmhoYm01bGMxOTJZVzVmVW05emMzVnRMbXB3Wnk4eU1EQndlQzFLYjJoaGJsOVFhR2xzYVhCZlMyOWxiRzFoYmw4dFgxQnZjblJ5WlhSZlNtOW9ZVzV1WlhOZmRtRnVYMUp2YzNOMWJTNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
У 1854 році Маріанна придбала замок Біла Вода в Моравії, а у 1855 році — замок Райнхартсхаузен у Ербаху, що у Великому герцогстві Гессен, який став її постійною резиденцією. Ліве крило замку Райнхартсхаузен було перетворене на музей для колекції творів мистецтва. Пізніше виявилося, що картин було біля шестиста примірників. Окрім іншого, Маріанна замовила копії портретів голландських предків, підкреслюючи своє походження з Оранської династії. Новий будинок принцеси став культурним центром регіону. Вона підтримувала молодих митців, їхні роботи виставлялися в її саду та галереї. У 1857 вона продала свою віллу у Римі. Продовжувала займатися своїми силезськими маєтками, де у 1864 на її кошт був збудований склозавод, почали розроблятися мармурові кар'єри. Також робила інвестиції у прокладку доріг, що сприяло розвитку економічного життя регіону та його інтеграції до загальноєвропейської структури.
У грудні 1861 року помер її син Йоганнес Віллем. На його честь набожна Маріанна веліла звести протестантську кірху в місті Ербах, пожертвувавши на це землю та 60 000 гульденів. Будівництво було завершене у 1865 році. Прах Йоганнеса Віллема було перенесене до тамтешньої крипти.
У похилому віці Маріанна продовжувала жертвувати багато коштів на благодійність. В Силезії вона матеріально підтримувала лікарні, дитячі будинки та удових жінок. В Ербаху заснувала школу, а у Вісбадені — заклад для сліпих.
У квітні 1873 році після тривалої хвороби помер Йоганнес ван Россум. Маріанна пережила його на десять років і пішла з життя 29 травня 1883. 4 червня 1883 року її поховали на цвинтарі Ербаху. Відсутність королівських урочистостей компенсувалося рясним використанням християнських хорів, через велику прихильність Маріанни до релігії.
Нагороди
Вшанування пам'яті
- У 1818 році засновник помології Адріан Діль назвав на честь юної принцеси Маріанни сорт груш.
- Статуя принцеси знаходиться у Старій церкві Святого Мартіна у Ворбурзі, яку вона регулярно відвідувала, проживаючи в цьому місті.
- Мармуровий обеліск на честь Маріанни знаходиться у польському містечку Льондек-Здруй. Відкритий у 1866 році.
- У 1902 році принц Альбрехт назвав на честь матері острів Маріаненауе на Рейні.
- На честь Маріанни названо віадук у Ворбурзі, відкритий у 1986 році.
Цікаві факти
- Останнім публічним виходом Маріанни стали хрестини її небоги Вільгельміни, майбутньої королеви Ніідерландів, у 1880 році.
Генеалогія
Примітки
- Identifiants et Référentiels — ABES, 2011.
- RKDartists
- Історія розвитку склозавода «Віолетта» [1] [ 7 березня 2016 у Wayback Machine.] (пол.)
- Маріанна Оранж-Нассау [2] [ 17 березня 2014 у Wayback Machine.] (нід.)
- Палац принца Альберта [3] [ 17 березня 2014 у Wayback Machine.] (нім.)
- Małgorzata Kaczmar, Paulina Pacuła «Postawić na konie — bomba w górę», «Polska Gazeta Wrocławska», 13 kwietnia 2007 r. [4] [ 15 березня 2016 у Wayback Machine.] (пол.)
- Замок Каменць — казковий замок-фортеця [5] [ 14 листопада 2013 у Wayback Machine.] (нім.)
- Добудували його під наглядом Фердинанда Мартіуса лише у травні 1872. У січні 1946 замок був підпалений і згорів. Після відновлення у 1995 році, частково використовується як готель.
- Офіційний сайт вілли Шарлотти. Історія [6] [ 16 листопада 2018 у Wayback Machine.] (італ.)
- Історія родини [7] [ 6 грудня 2017 у Wayback Machine.] (нім.)
- Маріанна Оранська, донька короля Віллема (нід.)
- Садиба Растгоф [9] [ 19 січня 2018 у Wayback Machine.] (нід.)
- Частина колекції розташована у замку дотепер.
- Маріанна Оранська [10] [ 22 липня 2016 у Wayback Machine.] (пол.)
- Цвинтар Ербаху [11] [ 2 листопада 2017 у Wayback Machine.] (англ.)
- Henryk Grzybowski, Grafschafter Obst oder Früchte, die den Namen von Grafschafter Adligen tragen in Altheider Weihnachtsbrief, 2014, стор. 124—125 [12] [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.] (нім.)
- Історія Старої церкви Святого Мартіна [13] [ 4 листопада 2013 у Wayback Machine.] (нід.)
- Обеліск на честь принцеси Маріанни [14] (пол.)
Література
- Annette Dopatka: Marianne von Preußen. Prinzessin der Niederlande. Leben und Wirken einer selbstbewußten Frau, für die Schloss Reinhartshausen im Rheingau zum Lebensmittelpunkt wurde. Oberursel 2003.
- Volker Feuerstein: Das Schloss der verbannten Prinzessin. In: Fuldaer Zeitung vom 13. September 2008, стор. 26.
- Hartmut Heinemann: Prinzessin Marianne der Niederlande (1810—1883) und der Rheingau. Eine Frau zwischen Tradition und Emanzipation. In: Rheingau-Forum, Band 11/2002, Heft 2, стор. 1–11.
- Puhe, Ferdinand: Von Kamenz nach Reinhartshausen. Die Hohenzollern in Schlesien und im Rheingau. In: Rheingau-Forum 9/2000, Heft 2, стор. 22–31.
- Otto Renkhoff, Nassauische Biographie, 2. Auflage 1992, № 3404.
- Gerhard Schiller: Marianne von Preußen, Prinzessin der Niederlande. Erinnerungen an das Leben der selbstbewussten Prinzessin in Berlin, Kamenz, Weißwasser und dem Rheingau. 1. Teil. In: «Schlesien heute», № 5 (2010).
- Gerhard Schiller: Marianne von Preußen, Prinzessin der Niederlande. Erinnerungen an das Leben der selbstbewussten Prinzessin in Berlin, Kamenz, Weißwasser und dem Rheingau. 2. Teil. In: «Schlesien heute», № 8 (2010).
Посилання
- (англ.)
- Профіль на Geni.com [ 12 вересня 2015 у Wayback Machine.] (англ.)
- Профіль на Thepeerage.com [ 12 серпня 2017 у Wayback Machine.] (англ.)
- Генеалогія Маріанни Нідерландської [ 31 грудня 2010 у Wayback Machine.] (англ.)
- Генеалогія Альбрехта Прусського [ 1 квітня 2014 у Wayback Machine.] (англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Marianna Niderlandska nid Marianne der Nederlanden takozh Marianna Oranzh Nassau nid Marianne van Oranje Nassau povne im ya Vilgelmina Frederika Luyiza Sharlotta Marianna Niderlandska nim Wilhelmina Frederica Louisa Charlotte Marianne der Nederlanden 9 travnya 1810 29 travnya 1883 niderlandska princesa z Oranskoyi dinastiyi donka korolya Niderlandiv Villema I ta prusskoyi princesi Vilgelmini druzhina princa Prussiyi Albrehta u 1830 1849 rokah Vid 1848 roku vidkrito zhila zi svoyim kucherom a zgodom sekretarem Jogannesom van Rossumom cherez sho porvala zv yazki iz pravlyachimi domami Prussiyi ta Niderlandiv Vid 1855 roku meshkala u zamku Rajnhartshauzen u Velikomu gercogstvi Gessen de zibrala znachnu kolekciyu tvoriv mistectva Marianna NiderlandskaMarianne der NederlandenPortret princesi Marianni penzlya Teodora Gildebrandta 1837Im ya pri narodzhenni Vilgelmina Frederika Luyiza Sharlotta MariannaNarodilasya 9 travnya 1810 1810 05 09 Berlin Korolivstvo PrussiyaPomerla 29 travnya 1883 1883 05 29 73 roki Erbah Veliike gercogstvo GessenPohovannya cvintar ErbahuKrayina NiderlandiDiyalnist aristokratka kompozitorka gospodinya literaturnogo salonu filantropka kolekcionerka mistectva mecenatkaZnannya mov niderlandskaRoki aktivnosti 1830 2 1883 2 Suspilnij stan Chlen korolivskoyi rodiniTitul princesa NiderlandskaRid Oranska dinastiya GogencollerniBatko Villem IMati Vilgelmina PrusskaBrati sestri Paulina d Frederik i Villem IIU shlyubi z Albreht PrusskijDiti U shlyubi Sharlotta Yelizaveta Aleksandrina Poza shlyubom Jogannes VillemNagorodi Dama ordena Luyizi Mediafajli u Vikishovishi U 1861 1865 yiyi koshtom bula zbudovana lyuteranska cerkva Svyatogo Joganna u Erbahu a u 1864 sklozavod v Sileziyi u mistechku Strone Shlonski yakij isnuye i dosi Kompozitorka Avtorka kilkoh marshiv Mecenatka BiografiyaDitinstvo ta yunist Marianna narodilasya 9 travnya 1810 roku v Berlini Vona bula chetvertoyu ditinoyu ta drugoyu donkoyu v rodini princa Villema Oranskogo ta jogo pershoyi druzhini Vilgelmini Prusskoyi Svoye im ya novonarodzhena otrimala na chest titki z materinskoyi liniyi Marianni Gessen Gomburzkoyi Divchinka mala starshih brativ Villema ta Frederika Sestra Paulina pomerla v dityachomu vici do yiyi narodzhennya Batki vignani z Niderlandiv francuzami prozhivali pri dvori korolya Prussiyi Fridriha Vilgelma III yakij dovodivsya ridnim bratom Vilgelmini Portret Marianni u vici nemovlyati penzlya yiyi materi Vilgelmini Prusskoyi 1811 Vihovannyam princesi v Berlini zajmalasya anglijska guvernantka Naprikinci 1813 roku simejstvo povernulosya do Gaagi Pershij chas voni zhili u palaci Hugejtan ochikuyuchi zavershennya restavraciyi Nordejnde Za rezultatami Videnskogo kongresu Villema bulo obrano pershim korolem Ob yednanogo korolivstva Niderlandiv Vihovannya Marianni znovu bulo pokladene na guvernantku oskilki v batkiv bulo malo chasu zajmatisya ditmi Neyu stala druzhina lorda Middahten Yakoba Gelena Zi svoyeyu vihovaniceyu vona povodilasya suvoro Starshij brat Marianni vid 1816 roku buv odruzhenim iz rosijskoyu velikoyu knyazhnoyu Annoyu Pavlivnoyu serednij u 1825 roci ozhenivsya iz yihnoyu kuzinoyu Luyizoyu Prusskoyu 25 chervnya 1828 roku bulo ogolosheno pro zaruchini Marianni iz princom Gustavom Shvedskim z dinastiyi Vaza yakij sluzhiv oficerom v avstrijskij armiyi Odnak u listopadi z politichnih motiviv zaruchini buli rozirvani Oficijnij dvir Shveciyi vistupav proti shlyubu z princom vignancem Takozh negativno do yideyi cogo soyuzu stavivsya yiyi starshij brat Villem Marianna v cej chas zajmalasya socialnoyu robotoyu U 1829 roci vona zasnuvala Gaazkij fond blagodijnosti dlya pidtrimki bidnogo naselennya Podruzhnye zhittya U vici 20 rokiv vona vzyala shlyub zi svoyim kuzenom Albrehtom Prusskim yakij buv yiyi odnolitkom Narechenij buv molodshim bratom yiyi nevistki Luyizi Vesillya vidbulosya 14 veresnya 1830 u palaci Nordejnde v Gaazi U podruzhzhya narodilosya chetvero zhivih ditej Marianna na portreti penzlya Ya B van der Halsta 1834 Sharlotta 1831 1855 druzhina kronprinca Saksen Mejningenu Georga narodila chotiroh ditej 1837 1906 general kinnoti regent Braunshivejzkogo gercogstva u 1885 1906 rokah buv odruzhenij z Mariyeyu Saksen Altenburzkoyu mav troh siniv Yelizaveta 27 serpnya 9 zhovtnya 1840 pomerla nemovlyam Aleksandrina 1842 1892 druzhina princa Meklenburg Shverinskogo mali yedinu donku Rodina oselilasya v Berlini u Palaci princa Albrehta na vulici Vilgelma 102 nepodalik vid Potsdamskoyi ploshi Albreht pridbav jogo za 356 000 taleriv i doruchiv povnistyu pereobladnati vidomomu arhitektoru Karlu Fridrihu Shinkelyu Molodyata zajmali pershij poverh v toj chas yak na drugomu buli primishennya dlya personala kimnata dlya sribla ta stolovih priboriv i velika bilyardna Marianna dobre rozbiralasya v muzici sama pisala melodiyi U 1836 roci neyu buv napisanij Paradnij marsh Takozh polyublyala yizditi verhi bula uchasniceyu kinnogo klubu u Vroclavi Voseni 1837 roku Marianna pislya smerti materi otrimala u spadok Kamenc u Sileziyi i stala nathnenniceyu stvorennya novogo gotichnogo zamka budivnictvo yakogo bulo dorucheno takozh Shinkelyu 15 zhovtnya 1838 urochisto buv zakladenij pershij kamin u fundament majbutnogo palacu v prisutnosti arhitektora ta Albrehta i Marianni U Kamenci vona narodila svoyu drugu donku U 1844 roci princesa pridbala villu Tremecco na ozeri Komo yaku u 1850 mu prezentuvala donci Sharlotti na vesillya U simejnomu zhitti zgidno odnogo z vidgukiv para pislya vesillya bula duzhe priv yazana odin do odnogo Odnak z rokami vidbulos vidchuzhennya Comu okrim inshogo spriyala agresivna povedinka Albrehta po vidnoshennyu do slug nezalezhno vid stati Gollanskij zvit tayemnoyi policiyi svidchit takozh pro venerichnu hvorobu Vid 1842 princesa pochala vid yizditi u trivali mandrivki abi menshe bachitisya iz cholovikom Podalshi roki Portret Marianni penzlya Ya F Koelmana 1846 U 1845 roci Marianna pishla vid Albrehta Pevnij chas vona zhila u Vorburzi de viddavalasya blagodijnosti turbuyuchisya pro bidnih ta finansovo pidtrimuyuchi cerkvu zokrema podaruvavshi yij novij organ 7 bereznya 1848 roci vikupila sadibu Rastgof bilya Vileta za 50 000 guldeniv yaka vidtodi nalezhala yij do samoyi smerti Mayetok skladavsya z budinku gospodarskih sporud sarayu stayen oranzhereyi teplic ta dvoh velikih zemelnih nadiliv na zahid vid nogo Tam pochavsya yiyi roman iz kucherom Jogannom van Rossumom yakij perebuvav u neyi na sluzhbi vzhe chotiri roki Nevdovzi vin stav yiyi sekretarem ta bibliotekarem Zhiti razom voni pochali vidkrito sho sprichinilo velicheznij skandal Cholovik yiyi v cej chas buv zakohanij u donku kolishnogo vijskovogo ministra Gustava fon Rauha Rozaliyu yaka bula pridvornoyu damoyu Marianni Yihnye rozluchennya bulo oformlene 28 bereznya 1849 Marianna v cej chas perebuvala na rannih strokah vagitnosti vid Rossuma Abi prihovati narodzhennya pozashlyubnoyi ditini princesa virushila v osvitnyu poyizdku do Svyatoyi Zemli Paroplav Vilgelm iz Mariannoyu na bortu vidpliv iz Niderlandiv i cherez Gavr Lisabon Kadis Malagu Palermo pribuv u veresni u Chefalu na Siciliyi Tam vona provela dva misyaci 30 zhovtnya narodivsya yiyi sinː Jogannes Villem 1849 1861 baronet van Rajnsharthauzen prozhiv 12 rokiv pomer vid skarlatini 13 listopada Marianna prodovzhila svij shlyah morem Sin timchasovo zalishivsya na Siciliyi Okrim Yerusalimu princesa vidvidala Yegipet de pobuvala u Kayiri ta Aleksandriyi ta Siriyu U chervni 1851 para pridbala villu v Rimi yaka shvidko stala centrom kulturi de zustrichalisya hudozhniki ta aristokrati Virishivshi vihovuvati sina vidkrito voni zabrali Jogannesa Villema do sebe Hlopchik vihovuvavsya z ideyeyu jogo podalshoyi civilnoyi kar yeri pastora chi advokata 5 chervnya 1853 rozluchennya Marianni iz Albrehtom bulo oficijno zatverdzheno korolem Prussiyi Iz zakonnimi ditmi bachitisya yij zaboronili na teritoriyi Prussiyi princesa mogla znahoditisya ne bilshe 24 godin Jogannes van Rossum na portreti penzlya Ya F Koelmana 1852 U 1854 roci Marianna pridbala zamok Bila Voda v Moraviyi a u 1855 roci zamok Rajnhartshauzen u Erbahu sho u Velikomu gercogstvi Gessen yakij stav yiyi postijnoyu rezidenciyeyu Live krilo zamku Rajnhartshauzen bulo peretvorene na muzej dlya kolekciyi tvoriv mistectva Piznishe viyavilosya sho kartin bulo bilya shestista primirnikiv Okrim inshogo Marianna zamovila kopiyi portretiv gollandskih predkiv pidkreslyuyuchi svoye pohodzhennya z Oranskoyi dinastiyi Novij budinok princesi stav kulturnim centrom regionu Vona pidtrimuvala molodih mitciv yihni roboti vistavlyalisya v yiyi sadu ta galereyi U 1857 vona prodala svoyu villu u Rimi Prodovzhuvala zajmatisya svoyimi silezskimi mayetkami de u 1864 na yiyi kosht buv zbudovanij sklozavod pochali rozroblyatisya marmurovi kar yeri Takozh robila investiciyi u prokladku dorig sho spriyalo rozvitku ekonomichnogo zhittya regionu ta jogo integraciyi do zagalnoyevropejskoyi strukturi U grudni 1861 roku pomer yiyi sin Jogannes Villem Na jogo chest nabozhna Marianna velila zvesti protestantsku kirhu v misti Erbah pozhertvuvavshi na ce zemlyu ta 60 000 guldeniv Budivnictvo bulo zavershene u 1865 roci Prah Jogannesa Villema bulo perenesene do tamteshnoyi kripti U pohilomu vici Marianna prodovzhuvala zhertvuvati bagato koshtiv na blagodijnist V Sileziyi vona materialno pidtrimuvala likarni dityachi budinki ta udovih zhinok V Erbahu zasnuvala shkolu a u Visbadeni zaklad dlya slipih U kvitni 1873 roci pislya trivaloyi hvorobi pomer Jogannes van Rossum Marianna perezhila jogo na desyat rokiv i pishla z zhittya 29 travnya 1883 4 chervnya 1883 roku yiyi pohovali na cvintari Erbahu Vidsutnist korolivskih urochistostej kompensuvalosya ryasnim vikoristannyam hristiyanskih horiv cherez veliku prihilnist Marianni do religiyi NagorodiOrden Luyizi Korolivstvo Prussiya Vshanuvannya pam yatiU 1818 roci zasnovnik pomologiyi Adrian Dil nazvav na chest yunoyi princesi Marianni sort grush Statuya princesi znahoditsya u Starij cerkvi Svyatogo Martina u Vorburzi yaku vona regulyarno vidviduvala prozhivayuchi v comu misti Marmurovij obelisk na chest Marianni znahoditsya u polskomu mistechku Londek Zdruj Vidkritij u 1866 roci U 1902 roci princ Albreht nazvav na chest materi ostriv Marianenaue na Rejni Na chest Marianni nazvano viaduk u Vorburzi vidkritij u 1986 roci Cikavi faktiOstannim publichnim vihodom Marianni stali hrestini yiyi nebogi Vilgelmini majbutnoyi korolevi Niiderlandiv u 1880 roci GenealogiyaVilgelm IV Anna Velikobritanska Avgust Vilgelm Prucskij Luyiza Amaliya Braunshvejg Volfenbyuttelska Avgust Vilgelm Prucskij Luyiza Amaliya Braunshvejg Volfenbyuttelska Lyudvig IX Karolina Pfalc Cvajbryukenska Vilgelm V Vilgelmina Pruscka Fridrih Vilgelm II Frederika Luyiza Gessen Darmshtadtska Villem I Vilgelmina Prusska Marianna PrimitkiIdentifiants et Referentiels ABES 2011 d Track Q47757534d Track Q2826570 RKDartists d Track Q17299517 Istoriya rozvitku sklozavoda Violetta 1 7 bereznya 2016 u Wayback Machine pol Marianna Oranzh Nassau 2 17 bereznya 2014 u Wayback Machine nid Palac princa Alberta 3 17 bereznya 2014 u Wayback Machine nim Malgorzata Kaczmar Paulina Pacula Postawic na konie bomba w gore Polska Gazeta Wroclawska 13 kwietnia 2007 r 4 15 bereznya 2016 u Wayback Machine pol Zamok Kamenc kazkovij zamok fortecya 5 14 listopada 2013 u Wayback Machine nim Dobuduvali jogo pid naglyadom Ferdinanda Martiusa lishe u travni 1872 U sichni 1946 zamok buv pidpalenij i zgoriv Pislya vidnovlennya u 1995 roci chastkovo vikoristovuyetsya yak gotel Oficijnij sajt villi Sharlotti Istoriya 6 16 listopada 2018 u Wayback Machine ital Istoriya rodini 7 6 grudnya 2017 u Wayback Machine nim Marianna Oranska donka korolya Villema nid Sadiba Rastgof 9 19 sichnya 2018 u Wayback Machine nid Chastina kolekciyi roztashovana u zamku doteper Marianna Oranska 10 22 lipnya 2016 u Wayback Machine pol Cvintar Erbahu 11 2 listopada 2017 u Wayback Machine angl Henryk Grzybowski Grafschafter Obst oder Fruchte die den Namen von Grafschafter Adligen tragen in Altheider Weihnachtsbrief 2014 stor 124 125 12 4 bereznya 2016 u Wayback Machine nim Istoriya Staroyi cerkvi Svyatogo Martina 13 4 listopada 2013 u Wayback Machine nid Obelisk na chest princesi Marianni 14 pol LiteraturaAnnette Dopatka Marianne von Preussen Prinzessin der Niederlande Leben und Wirken einer selbstbewussten Frau fur die Schloss Reinhartshausen im Rheingau zum Lebensmittelpunkt wurde Oberursel 2003 Volker Feuerstein Das Schloss der verbannten Prinzessin In Fuldaer Zeitung vom 13 September 2008 stor 26 Hartmut Heinemann Prinzessin Marianne der Niederlande 1810 1883 und der Rheingau Eine Frau zwischen Tradition und Emanzipation In Rheingau Forum Band 11 2002 Heft 2 stor 1 11 Puhe Ferdinand Von Kamenz nach Reinhartshausen Die Hohenzollern in Schlesien und im Rheingau In Rheingau Forum 9 2000 Heft 2 stor 22 31 Otto Renkhoff Nassauische Biographie 2 Auflage 1992 3404 Gerhard Schiller Marianne von Preussen Prinzessin der Niederlande Erinnerungen an das Leben der selbstbewussten Prinzessin in Berlin Kamenz Weisswasser und dem Rheingau 1 Teil In Schlesien heute 5 2010 Gerhard Schiller Marianne von Preussen Prinzessin der Niederlande Erinnerungen an das Leben der selbstbewussten Prinzessin in Berlin Kamenz Weisswasser und dem Rheingau 2 Teil In Schlesien heute 8 2010 Posilannya angl Profil na Geni com 12 veresnya 2015 u Wayback Machine angl Profil na Thepeerage com 12 serpnya 2017 u Wayback Machine angl Genealogiya Marianni Niderlandskoyi 31 grudnya 2010 u Wayback Machine angl Genealogiya Albrehta Prusskogo 1 kvitnya 2014 u Wayback Machine angl