Мардук — верховний бог Вавилону. Спершу місцевий бог Вавилону, пізніше поглинув функції інших богів і зайняв місце, яке раніше займав у пантеоні Енліль. У Біблії згадується як Меродах. У стародавніх сирійців вважався тотожним громовержецю Ваалу, або Мелькарту міста Сур.
Мардук | |
---|---|
![]() | |
Божество в | Шумеро-аккадська міфологія |
Батько | Ea[d] |
Мати | Дамгальнуна |
Діти | Набу |
Частина від | Вавилонська релігія |
|
У міфології
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekpqTDAxaGNtUjFhM05mYzNSeWFXUmZiV1ZrWDFScFlXMWhkQzVxY0djdk1qSXdjSGd0VFdGeVpIVnJjMTl6ZEhKcFpGOXRaV1JmVkdsaGJXRjBMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Як часто траплялося в давнину, положення божества в язичницькому пантеоні залежало від політичного положення міста чи держави яким він був покровителем. Мардук відомий ще з шумерських часів, але тоді він був лише другорядним божеством. Але з піднесенням Вавилону за Хаммурапі висунуло Мардука на перший план і дозволило врешті-решт стати верховним богом вавилонського пантеону. Він відтіснив Ану (бога неба) та Енліля (бога землі) в міфології і зайняв місце обох великих богів. В пізніший період до його імені Мардук додавався титул Бел, що означає Господь. В дидактичній поемі «Енум еліш» («Коли зверху») — йому відведено роль бога-творця. В нововавилонський час за Навуходоносора Мардук відтіснив багатьох інших богів зі сфер їх впливу, і вони перетворилися лише на різні втілення його особистості. Він став універсальним богом до якого зверталися в найрізноманітніших справах. Мардук вважався прихильним до людей богом, зцілював хворих та знімав закляття з зачарованих. Письмові джерела повідомляють про мудрість Мардука, про його мистецтво лікування і заклинальну силу; бога називають «суддею богів», «владикою богів» і навіть «батьком богів».
Згідно з міфами Мардук вважався сином Еа (Енкі) і Домкіни (Дамгальнуни). Дружиною Мардука вважалася богиня Сарпаніт, яка виступала також як загальна помічниця та захисниця. Оскільки Мардук був верховним богом, то в його розпорядженні був великий почет, що за зразком царського двору складався з міністрів, наглядачів, вартових, слуг, чашників, цирульників, пекарів тощо. Царпаніт також мала численну челядь. Власне усі скільки-небудь значні боги мали цілий штат прислужників з числа нижчих божеств.
Сином та довіреним Мардука був Набу, чиє значення зростало разом з батьком. Набу був богом писарів і покровителем мудрості та наук. Він також був писарем Мардука й писав для нього таблиці долей, завдяки чому користувався неабияким впливом.
Міфи розповідають про перемогу Мардука над військом Тіамат, що утілює світовий хаос. Бог, озброєний луком, палицею, тенетами й у супроводі чотирьох небесних вітрів і семи бурь, створених ним для боротьби з одинадцятьма чудовиськами Тіамат, вступив в бій. У роззявлену пащу Тіамат він загнав «злий вітер», і та не змогла закрити її. Мардук тут же докінчив Тіамат стрілою, розправився з її свитою і відняв у вбитого ним чудовиська Кингу (чоловіка Тіамат) таблиці доль, які дали йому світове панування. Далі Мардук почав творити світ: він розітнув тіло Тіамат на дві частини; з нижньої зробив землю, з верхньої — небо. Причому бог замкнув небо на засув, приставив варту, щоб вода не могла просочитися вниз на землю. Він визначив володіння богів і шляхи небесних світил, за його планом боги створили людину і в подяку побудували йому «небесний Вавилон».
Атрибути Мардука
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelE1TDBGd1lXUmhibUZmZDJsdVoyVmtYMjFoYmk1cWNHY3ZNakF3Y0hndFFYQmhaR0Z1WVY5M2FXNW5aV1JmYldGdUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Символами Мардука були мотика, лопата, сокира і дракон мушхушшу з тілом і головою як у змії, з передніми лапами як в лева, а задніми як у птаха і з скорпіоновим жалом у хвості, а частини тіла самого бога порівнювалися з різними тваринами і рослинами: «його головні нутрощі — леви; його малі нутрощі — собаки; його спинний хребет — кедр; його пальці — очерет; його череп — срібло; вилите його сім'я — золото».
Числом символом Мардука була 50, що свідчить про його колишнє другорядне значення, оскільки система означень спиралася на 60-кову систему лічби, де найбільшими числами позначалися найшанованіші боги давнини.
Зазвичай Мардук зображувався з символами влади в руках — кільцем і жезлом.
Вавилонські царі, названі його ім'ям
- Мардук-апла-іддін I (1172—1158 до н. е.)
- Мардук-кабіт-аххешу (бл. 1150 до н. е.)
- Ітті-Мардук-балату (до 1133 до н. е.)
- Мардук-надін-аххе (1101—1083 до н. е.)
- Мардук-шапік-зері (1083—1070 до н. е.)
- Мардук-аххе-еріба (1048—1047 до н. е.)
- Мардук-зер-... (1047—1036 до н. е.)
- Мардук-закір-шумі I
- Мардук-балассу-ікбі
- Мардук-бел-зері
- Мардук-апла-уцур
- Еріба-Мардук (бл. 770 до н. е.)
- Мардук-апла-іддіна II (721—710, 703 до н. е. (повторно))
- Мардук-закір-шумі II (703 до н. е.)
- Мушезіб-Мардук (692—689 до н. е.)
- Амель-Мардук (562—560 до н. е .; помер між 7 і 13 серпня)
- Лабаші-Мардук (556 — травень 556 до н. е.)
Мардук у Біблії
У Біблії згадується, що Навуходоносор забрав як здобич священний посуд з єрусалимського храму, присвяченого Ягве та «відправив їх до краю вавилонського, до дому свого бога, а посуд відправив до скарбничного дому свого бога» Мардука, якого євреї називали Меродах. Було знайдено вавилонський напис, в якому цар Навуходоносор говорить про храм Мардука: «Я наповнив його сріблом та золотом і дорогоцінним камінням… і помістив там скарбничий дім мого царства». Згодом були написані пророчі слова про помсту Єгови: «Здобутий уже Вавилон, засоромлений Бел, зламаний Меродах, боввани його посоромлені, порозбивані всі його божища!» Як результат, Вавилонія була завойована мідійцями та персами в 539 до н. е. на чолі з Киром Великим та приєднана до новоутвореної мідо-перської імперії.
Примітки
- Даниїла 1:2
- Єремі 50:2, переклад Огієнка
Див. також
- дінд. |mr̥dúh̥ — м'який, ніжний > етимологія мальтозиЕСУМ
Джерела
- Вавилонське Набоженство
- Эвелин Кленгель-Брандт «Путешествие в древний Вавилон», издательство «Наука», главная редакция восточной литературы, Москва, 1979
Посилання
- Мардук // Релігійна політика стародавніх і середньовічних держав: Навч. посібник / Омельчук В. В., Ліснича В. М. — Київ : Персонал, 2011. — С. 568.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Marduk verhovnij bog Vavilonu Spershu miscevij bog Vavilonu piznishe poglinuv funkciyi inshih bogiv i zajnyav misce yake ranishe zajmav u panteoni Enlil U Bibliyi zgaduyetsya yak Merodah U starodavnih sirijciv vvazhavsya totozhnim gromoverzhecyu Vaalu abo Melkartu mista Sur MardukBozhestvo v Shumero akkadska mifologiyaBatko Ea d Mati DamgalnunaDiti NabuChastina vid Vavilonska religiya Mediafajli u VikishovishiU mifologiyiBij Marduka ta Tiamat Yak chasto traplyalosya v davninu polozhennya bozhestva v yazichnickomu panteoni zalezhalo vid politichnogo polozhennya mista chi derzhavi yakim vin buv pokrovitelem Marduk vidomij she z shumerskih chasiv ale todi vin buv lishe drugoryadnim bozhestvom Ale z pidnesennyam Vavilonu za Hammurapi visunulo Marduka na pershij plan i dozvolilo vreshti resht stati verhovnim bogom vavilonskogo panteonu Vin vidtisniv Anu boga neba ta Enlilya boga zemli v mifologiyi i zajnyav misce oboh velikih bogiv V piznishij period do jogo imeni Marduk dodavavsya titul Bel sho oznachaye Gospod V didaktichnij poemi Enum elish Koli zverhu jomu vidvedeno rol boga tvorcya V novovavilonskij chas za Navuhodonosora Marduk vidtisniv bagatoh inshih bogiv zi sfer yih vplivu i voni peretvorilisya lishe na rizni vtilennya jogo osobistosti Vin stav universalnim bogom do yakogo zvertalisya v najriznomanitnishih spravah Marduk vvazhavsya prihilnim do lyudej bogom zcilyuvav hvorih ta znimav zaklyattya z zacharovanih Pismovi dzherela povidomlyayut pro mudrist Marduka pro jogo mistectvo likuvannya i zaklinalnu silu boga nazivayut suddeyu bogiv vladikoyu bogiv i navit batkom bogiv Zgidno z mifami Marduk vvazhavsya sinom Ea Enki i Domkini Damgalnuni Druzhinoyu Marduka vvazhalasya boginya Sarpanit yaka vistupala takozh yak zagalna pomichnicya ta zahisnicya Oskilki Marduk buv verhovnim bogom to v jogo rozporyadzhenni buv velikij pochet sho za zrazkom carskogo dvoru skladavsya z ministriv naglyadachiv vartovih slug chashnikiv cirulnikiv pekariv tosho Carpanit takozh mala chislennu chelyad Vlasne usi skilki nebud znachni bogi mali cilij shtat prisluzhnikiv z chisla nizhchih bozhestv Sinom ta dovirenim Marduka buv Nabu chiye znachennya zrostalo razom z batkom Nabu buv bogom pisariv i pokrovitelem mudrosti ta nauk Vin takozh buv pisarem Marduka j pisav dlya nogo tablici dolej zavdyaki chomu koristuvavsya neabiyakim vplivom Mifi rozpovidayut pro peremogu Marduka nad vijskom Tiamat sho utilyuye svitovij haos Bog ozbroyenij lukom paliceyu tenetami j u suprovodi chotiroh nebesnih vitriv i semi bur stvorenih nim dlya borotbi z odinadcyatma chudoviskami Tiamat vstupiv v bij U rozzyavlenu pashu Tiamat vin zagnav zlij viter i ta ne zmogla zakriti yiyi Marduk tut zhe dokinchiv Tiamat striloyu rozpravivsya z yiyi svitoyu i vidnyav u vbitogo nim chudoviska Kingu cholovika Tiamat tablici dol yaki dali jomu svitove panuvannya Dali Marduk pochav tvoriti svit vin rozitnuv tilo Tiamat na dvi chastini z nizhnoyi zrobiv zemlyu z verhnoyi nebo Prichomu bog zamknuv nebo na zasuv pristaviv vartu shob voda ne mogla prosochitisya vniz na zemlyu Vin viznachiv volodinnya bogiv i shlyahi nebesnih svitil za jogo planom bogi stvorili lyudinu i v podyaku pobuduvali jomu nebesnij Vavilon Atributi MardukaMarduk Barelyef Luvr Simvolami Marduka buli motika lopata sokira i drakon mushhushshu z tilom i golovoyu yak u zmiyi z perednimi lapami yak v leva a zadnimi yak u ptaha i z skorpionovim zhalom u hvosti a chastini tila samogo boga porivnyuvalisya z riznimi tvarinami i roslinami jogo golovni nutroshi levi jogo mali nutroshi sobaki jogo spinnij hrebet kedr jogo palci ocheret jogo cherep sriblo vilite jogo sim ya zoloto Chislom simvolom Marduka bula 50 sho svidchit pro jogo kolishnye drugoryadne znachennya oskilki sistema oznachen spiralasya na 60 kovu sistemu lichbi de najbilshimi chislami poznachalisya najshanovanishi bogi davnini Zazvichaj Marduk zobrazhuvavsya z simvolami vladi v rukah kilcem i zhezlom Vavilonski cari nazvani jogo im yamMarduk apla iddin I 1172 1158 do n e Marduk kabit ahheshu bl 1150 do n e Itti Marduk balatu do 1133 do n e Marduk nadin ahhe 1101 1083 do n e Marduk shapik zeri 1083 1070 do n e Marduk ahhe eriba 1048 1047 do n e Marduk zer 1047 1036 do n e Marduk zakir shumi I Marduk balassu ikbi Marduk bel zeri Marduk apla ucur Eriba Marduk bl 770 do n e Marduk apla iddina II 721 710 703 do n e povtorno Marduk zakir shumi II 703 do n e Mushezib Marduk 692 689 do n e Amel Marduk 562 560 do n e pomer mizh 7 i 13 serpnya Labashi Marduk 556 traven 556 do n e Marduk u BibliyiU Bibliyi zgaduyetsya sho Navuhodonosor zabrav yak zdobich svyashennij posud z yerusalimskogo hramu prisvyachenogo Yagve ta vidpraviv yih do krayu vavilonskogo do domu svogo boga a posud vidpraviv do skarbnichnogo domu svogo boga Marduka yakogo yevreyi nazivali Merodah Bulo znajdeno vavilonskij napis v yakomu car Navuhodonosor govorit pro hram Marduka Ya napovniv jogo sriblom ta zolotom i dorogocinnim kaminnyam i pomistiv tam skarbnichij dim mogo carstva Zgodom buli napisani prorochi slova pro pomstu Yegovi Zdobutij uzhe Vavilon zasoromlenij Bel zlamanij Merodah bovvani jogo posoromleni porozbivani vsi jogo bozhisha Yak rezultat Vaviloniya bula zavojovana midijcyami ta persami v 539 do n e na choli z Kirom Velikim ta priyednana do novoutvorenoyi mido perskoyi imperiyi PrimitkiDaniyila 1 2 Yeremi 50 2 pereklad OgiyenkaDiv takozhdind mr duh m yakij nizhnij gt etimologiya maltoziESUMDzherelaVavilonske Nabozhenstvo Evelin Klengel Brandt Puteshestvie v drevnij Vavilon izdatelstvo Nauka glavnaya redakciya vostochnoj literatury Moskva 1979PosilannyaMarduk Religijna politika starodavnih i serednovichnih derzhav Navch posibnik Omelchuk V V Lisnicha V M Kiyiv Personal 2011 S 568