Королець мангровий | ||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||
Peneothello pulverulenta (Bonaparte, 1850) | ||||||||||||||||||||||||||
Підвиди | ||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||
Синоніми | ||||||||||||||||||||||||||
Myiolestes pulverulentus Peneonanthe pulverulenta | ||||||||||||||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||||||||||||||
|
Королець мангровий (Peneothello pulverulenta) — вид горобцеподібних птахів родини тоутоваєвих (Petroicidae). Мешкає в Австралії, на Новій Гвінеї та на островах Ару.
Таксономія
Мангровий королець був описаний французьким натуралістом Шарлєм Люсьєном Бонапартом 1850 року за екземпляром, знайденим в Новій Гвінеї. Він отримав біномінальну назву Myiolestes pulverulentus. Згодом австралійський орнітолог Грегорі Метьюс виділив мангрового корольця в окремий монотиповий рід Peneonanthe. За результатами молекулярно-філогенетичних досліджень 2011 року він був віднесений до роду Королець-чернець (Peneothello).
Виділяють чотири підвиди:
- P. p. pulverulenta (Bonaparte, 1850) — узбережжя Нової Гвінеї
- P. p. leucura (Gould, 1869) — острова Ару, північно-східне узбережжя Австралії
- P. p. cinereiceps (Hartert, 1905) — північне узбережжя Австралії та сусідні острови
- P. p. alligator (Mathews, 1912) — північно-західне узбережжя Австралії.
Опис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlE1TDFCbGJtVnZaVzVoYm5Sb1pWOXdkV3gyWlhKMWJHVnVkR0ZmWkc5eWMyRnNYM1pwWlhjdWFuQm5Mekl5TUhCNExWQmxibVZ2Wlc1aGJuUm9aVjl3ZFd4MlpYSjFiR1Z1ZEdGZlpHOXljMkZzWDNacFpYY3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Середня вага самців мангрового корольця становить 21,3 г, самок — 17,3. Вони біло-сірого забарвлення. Їхні крила і хвіст округлої форми.
Екологія
Мангрові корольці мешкають в тропічних і субтропічних мангрових лісах і рідко покидають цей вид біомів. Вони харчуються комахами, яких шукають у мулі під час відпливу. Також вулику частину їх раціону складають краби.
Збереження
Це численний і поширений вид птахів, їх популяція стабільна. МСОП вважає цей вид таким, що не потребує особливих заходів зі збереження.
Примітки
- BirdLife International (2012). . Архів оригіналу за 14 січня 2014. Процитовано 26 листопада 2013.
- Bonaparte, Charles Lucian (1850). (лат.). Т. Volume 1. Leiden: E.J. Brill. с. 358. Архів оригіналу за 14 травня 2021. Процитовано 16 червня 2021.
- Фесенко Г. В. Вітчизняна номенклатура птахів світу. — Кривий Ріг : ДІОНАТ, 2018. — 580 с. — .
- . BirdLife International. 2013. Архів оригіналу за 11 січня 2014. Процитовано 11 січня 2014.
- Mayr, Ernst; Cottrell, G. William, ред. (1986). . Т. Volume 11. Cambridge, Massachusetts: Museum of Comparative Zoology. с. 574. Архів оригіналу за 14 травня 2021. Процитовано 16 червня 2021.
- Christidis, L.; Irestedt, M.; Rowe, D.; Boles, W.E.; Norman, J.A. (2011). Mitochondrial and nuclear DNA phylogenies reveal a complex evolutionary history in the Australasian robins (Passeriformes: Petroicidae). Molecular Phylogenetics and Evolution. 61 (3): 726—738. doi:10.1016/j.ympev.2011.08.014. PMID 21867765.
- Gill, Frank; Donsker, David, ред. (2019). . World Bird List Version 9.2. International Ornithologists' Union. Архів оригіналу за 6 травня 2014. Процитовано 15 June 2019.
- Dunning, John B. Jr. (5 грудня 2007). (вид. Second). CRC Press. с. 411. ISBN . Архів оригіналу за 14 травня 2021. Процитовано 11 січня 2014.
- Schodde, Richard; Mason, Ian J. (1 жовтня 1999). . CSIRO Publishing. с. 469—471. ISBN . Архів оригіналу за 14 травня 2021. Процитовано 11 січня 2014.
- Hunter, Malcolm L., ред. (10 червня 1999). . Cambridge University Press. ISBN . Архів оригіналу за 14 травня 2021. Процитовано 11 січня 2014.
- Prins, Herbert H. T.; Gordon, Iain J., ред. (31 січня 2014). . Cambridge University Press. с. 106. ISBN . Архів оригіналу за 14 травня 2021. Процитовано 11 січня 2014.
- Thomas, Sarah; Andrew, David (2011). . CSIRO Publishing. с. 90. ISBN . Архів оригіналу за 14 травня 2021. Процитовано 11 січня 2014.
Джерела
- del Hoyo, Josep; Elliott, Andrew; Christie, David A., ред. (2007). Handbook of the Birds of the World. Т. Volume 12: Picathartes to Tits and Chickadees. Lynx Edicions. ISBN .
Посилання
- Xeno-canto: audio recordings of the mangrove robin [ 24 червня 2021 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Korolec mangrovij Mangrovij korolec v Kernsi Kvinslend Avstraliya Ohoronnij status Najmenshij rizik MSOP 3 1 Biologichna klasifikaciya Domen Yaderni Eukaryota Carstvo Tvarini Animalia Tip Hordovi Chordata Infratip Hrebetni Vertebrata Klas Ptahi Aves Ryad Gorobcepodibni Passeriformes Pidryad Spivochi ptahi Passeri Infraryad Corvida Nadrodina Corvoidea Rodina Toutovayevi Petroicidae Pidrodina Korolechni Eopsaltriinae Rid Korolec chernec Peneothello Vid Korolec mangrovij Binomialna nazva Peneothello pulverulenta Bonaparte 1850 Pidvidi P p pulverulenta Bonaparte 1850 P p leucura Gould 1869 P p cinereiceps Hartert 1905 P p alligator Mathews 1912 Sinonimi Myiolestes pulverulentus Peneonanthe pulverulenta Eopsaltria pulverulenta Posilannya Vikishovishe Peneothello pulverulenta Vikividi Peneothello pulverulenta ITIS 916536 MSOP 22704863 Korolec mangrovij Peneothello pulverulenta vid gorobcepodibnih ptahiv rodini toutovayevih Petroicidae Meshkaye v Avstraliyi na Novij Gvineyi ta na ostrovah Aru TaksonomiyaMangrovij korolec buv opisanij francuzkim naturalistom Sharlyem Lyusyenom Bonapartom 1850 roku za ekzemplyarom znajdenim v Novij Gvineyi Vin otrimav binominalnu nazvu Myiolestes pulverulentus Zgodom avstralijskij ornitolog Gregori Metyus vidiliv mangrovogo korolcya v okremij monotipovij rid Peneonanthe Za rezultatami molekulyarno filogenetichnih doslidzhen 2011 roku vin buv vidnesenij do rodu Korolec chernec Peneothello Vidilyayut chotiri pidvidi P p pulverulenta Bonaparte 1850 uzberezhzhya Novoyi Gvineyi P p leucura Gould 1869 ostrova Aru pivnichno shidne uzberezhzhya Avstraliyi P p cinereiceps Hartert 1905 pivnichne uzberezhzhya Avstraliyi ta susidni ostrovi P p alligator Mathews 1912 pivnichno zahidne uzberezhzhya Avstraliyi OpisMangrovij korolec Serednya vaga samciv mangrovogo korolcya stanovit 21 3 g samok 17 3 Voni bilo sirogo zabarvlennya Yihni krila i hvist okrugloyi formi EkologiyaMangrovi korolci meshkayut v tropichnih i subtropichnih mangrovih lisah i ridko pokidayut cej vid biomiv Voni harchuyutsya komahami yakih shukayut u muli pid chas vidplivu Takozh vuliku chastinu yih racionu skladayut krabi ZberezhennyaCe chislennij i poshirenij vid ptahiv yih populyaciya stabilna MSOP vvazhaye cej vid takim sho ne potrebuye osoblivih zahodiv zi zberezhennya PrimitkiBirdLife International 2012 Arhiv originalu za 14 sichnya 2014 Procitovano 26 listopada 2013 Bonaparte Charles Lucian 1850 lat T Volume 1 Leiden E J Brill s 358 Arhiv originalu za 14 travnya 2021 Procitovano 16 chervnya 2021 Fesenko G V Vitchiznyana nomenklatura ptahiv svitu Krivij Rig DIONAT 2018 580 s ISBN 978 617 7553 34 1 BirdLife International 2013 Arhiv originalu za 11 sichnya 2014 Procitovano 11 sichnya 2014 Mayr Ernst Cottrell G William red 1986 T Volume 11 Cambridge Massachusetts Museum of Comparative Zoology s 574 Arhiv originalu za 14 travnya 2021 Procitovano 16 chervnya 2021 Christidis L Irestedt M Rowe D Boles W E Norman J A 2011 Mitochondrial and nuclear DNA phylogenies reveal a complex evolutionary history in the Australasian robins Passeriformes Petroicidae Molecular Phylogenetics and Evolution 61 3 726 738 doi 10 1016 j ympev 2011 08 014 PMID 21867765 Gill Frank Donsker David red 2019 World Bird List Version 9 2 International Ornithologists Union Arhiv originalu za 6 travnya 2014 Procitovano 15 June 2019 Dunning John B Jr 5 grudnya 2007 vid Second CRC Press s 411 ISBN 9781420064452 Arhiv originalu za 14 travnya 2021 Procitovano 11 sichnya 2014 Schodde Richard Mason Ian J 1 zhovtnya 1999 CSIRO Publishing s 469 471 ISBN 9780643102934 Arhiv originalu za 14 travnya 2021 Procitovano 11 sichnya 2014 Hunter Malcolm L red 10 chervnya 1999 Cambridge University Press ISBN 9780521637688 Arhiv originalu za 14 travnya 2021 Procitovano 11 sichnya 2014 Prins Herbert H T Gordon Iain J red 31 sichnya 2014 Cambridge University Press s 106 ISBN 9781107035812 Arhiv originalu za 14 travnya 2021 Procitovano 11 sichnya 2014 Thomas Sarah Andrew David 2011 CSIRO Publishing s 90 ISBN 9780643097858 Arhiv originalu za 14 travnya 2021 Procitovano 11 sichnya 2014 Dzhereladel Hoyo Josep Elliott Andrew Christie David A red 2007 Handbook of the Birds of the World T Volume 12 Picathartes to Tits and Chickadees Lynx Edicions ISBN 978 84 96553 42 2 PosilannyaXeno canto audio recordings of the mangrove robin 24 chervnya 2021 u Wayback Machine