Фортеця Копор'є (рос. Крепость Копо́рье) — пам'ятник російського середньовічного оборонного зодчества — знаходиться на південному заході Ленінградської області, на краю Іжорської височини, в селі Копор'є. Фортеця розташована за 12 км на південь від Фінської затоки і займає невеликий майданчик високого скельного мису.
Копор'є | |
---|---|
![]() | |
59°42′33″ пн. ш. 29°01′55″ сх. д. / 59.70917000002777542° пн. ш. 29.03222000002777747° сх. д.Координати: 59°42′33″ пн. ш. 29°01′55″ сх. д. / 59.70917000002777542° пн. ш. 29.03222000002777747° сх. д. | |
Країна | ![]() |
Розташування | Ломоносовський район Копор'є |
Тип | фортеця і пам'ятка архітектури[d] |
Дата заснування | 1237 |
![]() Копор'є Копор'є (Росія) | |
|
На своєму віку фортеця неодноразово перебудовувалася і кілька разів то переходила до рук шведів, то поверталася назад до Росії.
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemMwTHlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0UXlWRU1DVkNOVjhsUkRBbFFrRWxSREVsT0RBbFJEQWxRalVsUkRBbFFrWWxSREFsUWtVbFJERWxPREVsUkRFbE9ESWxSREVsT0VOZkxWOXdZVzV2Y21GdGFXOWZKVEk0TVRNbE1qa3VhbkJuTHpNd01IQjRMU1ZFTUNVNVFTVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNSaVZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TUNWRU1TVTRReVZFTUNWQ05WOGxSREFsUWtFbFJERWxPREFsUkRBbFFqVWxSREFsUWtZbFJEQWxRa1VsUkRFbE9ERWxSREVsT0RJbFJERWxPRU5mTFY5d1lXNXZjbUZ0YVc5ZkpUSTRNVE1sTWprdWFuQm4uanBn.jpg)
Фортецю в Копор'є було закладено 1237 року. Вперше згадується в новгородських літописах 1240 року, коли німецькі лицарі Лівонського Ордену збудували в Копорському цвинтарі дерев'яну фортецю.
В 1241 Олександр Невський відбив фортецю у німецьких лицарів і зруйнував її. Під час штурму загинув знаменитий богатир Гаврило Алексич.
1280 року великий князь Дмитро Олександрович поставив у Копор'ї кам'яне місто, яке через два роки зруйнували новгородці внаслідок конфлікту з князем. Знову фортеця була побудована в 1297 році, а наприкінці XV - початку XVI століття була перебудована.
В 1565 році, коли цар Іван Грозний розділив Московське царство на опричнину та [en], Копорська фортеця увійшла до складу останньої . Після захоплення шведами 1581 року Копор'є повернулося до Московії ії лише за договором 1590 року.
Однак у Столбовському миру 1617 року Копор'є знову дісталося Швеції. В 1656-1657 роках російське військо марно намагалося повернути Копор'є, яке було повернуто Росії тільки за Петра I, в 1703 році.
В 1708 Петро I передав фортецю князю Меншикову, а в 1727 після його опали Копор'є перейшло до скарбниці. В 1763 році Копорська фортеця була виключена зі списку оборонних споруд.
У 1919 році під час Громадянської війни бійці Червоної армії, використовуючи фортецю, успішно відбили атаку білогвардійського десанту, що висадився в тилу червоноармійців ..
23 жовтня 1919 року бійці 6-го Талабського піхотного полку 2-ї піхотної дивізії Північно-Західної армії контратакували зайняте 6-ю дивізією 7-ї Червоної армії село і фортецю Копор'є .
У серпні 1941 року радянські війська вели у Копор'я запеклі бої з німецько-фашистськими загарбниками, але 1 вересня були змушені відступити. Закріпившись за 12 км від стародавньої фортеці, на річці [ru], частини Червоної Армії зупинили просування вермахту . У січні 1944 року Копор'є було звільнено.
1962 року фортечна церква згоріла від випадкового займання ..
У 2001 році фортеця набула статусу музею.
7 квітня 2013 року фортеця офіційно була закрита для відвідування через аварійний стан
Архітектурний ансамбль фортеці
Фортеця має::
- Оборонні стіни
- Брамний комплекс
- Міст, остання частина якого раніше була підйомною
- Преображенська церква
- Каплиця, фамільна усипальниця Зінов'євих
До наших днів не збереглися «солдатські квартири», продовольчий склад, стайня, наказна палата та людські покої.
Башти фортеці
- Північна вежа
- Південна вежа
- Середня вежа
- Наріжна вежа
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkyTDB0dmNHOXllV1ZmUm05eWRISmxjM05mY0dGdWIzSmhiV0V1YW5Cbkx6RXdNREJ3ZUMxTGIzQnZjbmxsWDBadmNuUnlaWE56WDNCaGJtOXlZVzFoTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Примітки
- Земщина // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп. т.). — СПб., 1890—1907. (рос. дореф.)
- Земщина [ 2017-02-02 у Wayback Machine.] // Большая российская энциклопедия : [в 36 т.] / председ. ред. кол. Ю. С. Осипов, отв. ред. С. Л. Кравец. — М. : Науч. изд-во «БРЭ», 2004—2017. (рос.)
- Копорье: историко-архитектурный очерк. — Л.: Лениздат, 1976. — 117 с. [ 2019-09-07 у Wayback Machine.]
- 6-й Талабский пехотный полк — Russian Estonia. russianestonia.eu. оригіналу за 27 жовтня 2022. Процитовано 27 жовтня 2022.
- Гоголицын Ю.М., Гоголицына Т.М. — Памятники архитектуры Ленинградской области, 1989.
- Краеведение. Исторические материалы по Ленинградской области — Копорье. оригіналу за 2 жовтня 2013. Процитовано 29 вересня 2013.
Література
- Гоголіцин Ю. М., Гоголіцина Т. М. Пам'ятники архітектури Ленінградської області. - Л.: Будвидав , 1989. - 303 с.
- Цегляних А. Н. Кам'яні фортеці Новгородської землі . - Л .: Наука . Ленінгр. отд-ня, 1984. - 276 с. - 3600 прим.
- Овсянников О. В. Копор'є: Історико-архітектурний нарис . - Л .: Леніздат , 1976. - 120 с. - 25 000 прим.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Kopor ye Fortecya Kopor ye ros Krepost Kopo re pam yatnik rosijskogo serednovichnogo oboronnogo zodchestva znahoditsya na pivdennomu zahodi Leningradskoyi oblasti na krayu Izhorskoyi visochini v seli Kopor ye Fortecya roztashovana za 12 km na pivden vid Finskoyi zatoki i zajmaye nevelikij majdanchik visokogo skelnogo misu Kopor ye59 42 33 pn sh 29 01 55 sh d 59 70917000002777542 pn sh 29 03222000002777747 sh d 59 70917000002777542 29 03222000002777747 Koordinati 59 42 33 pn sh 29 01 55 sh d 59 70917000002777542 pn sh 29 03222000002777747 sh d 59 70917000002777542 29 03222000002777747Krayina RosiyaRoztashuvannyaLomonosovskij rajon Kopor yeTipfortecya i pam yatka arhitekturi d Data zasnuvannya1237Kopor yeKopor ye Rosiya Mediafajli u Vikishovishi Na svoyemu viku fortecya neodnorazovo perebudovuvalasya i kilka raziv to perehodila do ruk shvediv to povertalasya nazad do Rosiyi IstoriyaFortecyu v Kopor ye bulo zakladeno 1237 roku Vpershe zgaduyetsya v novgorodskih litopisah 1240 roku koli nimecki licari Livonskogo Ordenu zbuduvali v Koporskomu cvintari derev yanu fortecyu V 1241 Oleksandr Nevskij vidbiv fortecyu u nimeckih licariv i zrujnuvav yiyi Pid chas shturmu zaginuv znamenitij bogatir Gavrilo Aleksich 1280 roku velikij knyaz Dmitro Oleksandrovich postaviv u Kopor yi kam yane misto yake cherez dva roki zrujnuvali novgorodci vnaslidok konfliktu z knyazem Znovu fortecya bula pobudovana v 1297 roci a naprikinci XV pochatku XVI stolittya bula perebudovana V 1565 roci koli car Ivan Groznij rozdiliv Moskovske carstvo na oprichninu ta en Koporska fortecya uvijshla do skladu ostannoyi Pislya zahoplennya shvedami 1581 roku Kopor ye povernulosya do Moskoviyi iyi lishe za dogovorom 1590 roku Odnak u Stolbovskomu miru 1617 roku Kopor ye znovu distalosya Shveciyi V 1656 1657 rokah rosijske vijsko marno namagalosya povernuti Kopor ye yake bulo povernuto Rosiyi tilki za Petra I v 1703 roci V 1708 Petro I peredav fortecyu knyazyu Menshikovu a v 1727 pislya jogo opali Kopor ye perejshlo do skarbnici V 1763 roci Koporska fortecya bula viklyuchena zi spisku oboronnih sporud U 1919 roci pid chas Gromadyanskoyi vijni bijci Chervonoyi armiyi vikoristovuyuchi fortecyu uspishno vidbili ataku bilogvardijskogo desantu sho visadivsya v tilu chervonoarmijciv 23 zhovtnya 1919 roku bijci 6 go Talabskogo pihotnogo polku 2 yi pihotnoyi diviziyi Pivnichno Zahidnoyi armiyi kontratakuvali zajnyate 6 yu diviziyeyu 7 yi Chervonoyi armiyi selo i fortecyu Kopor ye U serpni 1941 roku radyanski vijska veli u Kopor ya zapekli boyi z nimecko fashistskimi zagarbnikami ale 1 veresnya buli zmusheni vidstupiti Zakripivshis za 12 km vid starodavnoyi forteci na richci ru chastini Chervonoyi Armiyi zupinili prosuvannya vermahtu U sichni 1944 roku Kopor ye bulo zvilneno 1962 roku fortechna cerkva zgorila vid vipadkovogo zajmannya U 2001 roci fortecya nabula statusu muzeyu 7 kvitnya 2013 roku fortecya oficijno bula zakrita dlya vidviduvannya cherez avarijnij stanArhitekturnij ansambl forteciFortecya maye Oboronni stini Bramnij kompleks Mist ostannya chastina yakogo ranishe bula pidjomnoyu Preobrazhenska cerkva Kaplicya familna usipalnicya Zinov yevih Do nashih dniv ne zbereglisya soldatski kvartiri prodovolchij sklad stajnya nakazna palata ta lyudski pokoyi Bashti forteci Pivnichna vezha Pivdenna vezha Serednya vezha Narizhna vezhaPrimitkiZemshina Enciklopedicheskij slovar Brokgauza i Efrona v 86 t 82 t i 4 dop t SPb 1890 1907 ros doref Zemshina 2017 02 02 u Wayback Machine Bolshaya rossijskaya enciklopediya v 36 t predsed red kol Yu S Osipov otv red S L Kravec M Nauch izd vo BRE 2004 2017 ros Kopore istoriko arhitekturnyj ocherk L Lenizdat 1976 117 s 2019 09 07 u Wayback Machine 6 j Talabskij pehotnyj polk Russian Estonia russianestonia eu originalu za 27 zhovtnya 2022 Procitovano 27 zhovtnya 2022 Gogolicyn Yu M Gogolicyna T M Pamyatniki arhitektury Leningradskoj oblasti 1989 Kraevedenie Istoricheskie materialy po Leningradskoj oblasti Kopore originalu za 2 zhovtnya 2013 Procitovano 29 veresnya 2013 LiteraturaGogolicin Yu M Gogolicina T M Pam yatniki arhitekturi Leningradskoyi oblasti L Budvidav 1989 303 s Ceglyanih A N Kam yani forteci Novgorodskoyi zemli L Nauka Leningr otd nya 1984 276 s 3600 prim Ovsyannikov O V Kopor ye Istoriko arhitekturnij naris L Lenizdat 1976 120 s 25 000 prim