Йо́сиф Оксію́к (Йосип Федорович Оксіюк; 22 вересня 1894 — 23 квітня 1991, Київ) — український релігійний діяч, церковний історик, каноніст, богослов, патролог. Єпископ Лубенський та Мирогородський УАПЦ. Брат Митрополита Макарія (Оксіюка), предстоятеля Польської православної церкви. Після Другої світової війни працював секретарем редакції часопису Львівської єпархії МП «Православний вісник».
Єпископ УАПЦ Йосиф Оксіюк | ||
![]() | ||
єпископ УАПЦ Йосиф Оксіюк 1922 р. | ||
| ||
---|---|---|
Церква: | УАПЦ | |
Альма-матер: | Київська духовна академія | |
Діяльність: | журналіст | |
Народження: | 22 вересня 1894 Луковисько, Підляшшя | |
Смерть: | 23 квітня 1991 (96 років) Київ | |
Дружина: | Ніна | |
Діти: | Анастасія (1921 р.н.) | |
Священство: | травень 1922 | |
Єп. хіротонія: | 4 червня 1922 | |
Біографія
Народився у селі Луковисько Константинівського повіту Холмської губернії (тепер Польща). 1914 року закінчив духовну семінарію в Холмі та вступив у Київську духовну академію.
Здобув ступінь магістра теологічних наук в у грудні 1917 року. Викладав у Київській академії патрологію.
У 1919 р. запрошений професором кафедри Християнської Церкви університету в м. Кам'янець-Подільський. Спеціалізувався на історії церковних канонів, займався перекладами богослужбових книг українською мовою.
Належав до Кирило-Мефодіївського Братства, яке формувалося переважно з членів Всеукраїнської православної церковної ради. Допомагав Раді заново підготовляти скликання (Всеукраїнського Церковного Собору). 1921 року став викладачем загальної історії в Кам'янецькому інституті народної освіти. Звільнений у 1922 р.
Духовна кар'єра
Прийняв священство в травні 1922 року. 4 червня 1922 року висвячений одруженим на єпископа УАПЦ з осідком в місті Кам'янець-Подільський. З січня по серпень 1923 року займався єпархіяльною діяльністю у Харкові. В серпні 1923 року обраний архієпископом Лубенським і Миргородським.
На початку 1925 року головував на засіданні Вищого церковного суду, який займався розслідуванням акції єпископів Братства «Діяльна Христова Церква» і виключив її керівників із складу УАПЦ. Комуністична влада заборонила йому протягом двох років виїзди з Лубен і Миргороду.
На другому Всеукраїнському православному церковному соборі в Києві 1927 архиєпископа Йосипа Оксіюка було обрано на другого заступника Митрополита Київського і всієї України.
З 1928 року очолив Полтавську єпархію. Під тиском влади разом із єпископатом УАПЦ змушений відійти від справ Церкви. Після переслідувань комуністичним режимом жив у крайній нужді. Працював перекладачем і літредактором у видавництвах Харкова, був рахівником артілі «Кооптвзутремонт» у Полтаві.
Репресії
Архієпископ Йосиф арештований 3 березня 1937 року. Засуджений Особливою нарадою при НКВД СССР 22 серпня 1937 року за ст.ст.54-10, 54-11 КК УРСР до 8 років позбавлення волі. Покарання відбував в північно-східних концтаборах Дальбуду (Колима). Звільнений 3 березня 1945 р. Працював бухгалтером управління автобази № 2 системи Дальбуду.
Член Московської патріархії
В 1946 року за клопотанням старшого рідного брата Михайла, якого було висвячено на єпископа Львівського і Тернопільського РПЦ 22 квітня 1945 року, переїздить до Львова. Був секретарем і співробітником свого брата — першого післявоєнного Архієпископа РПЦ у Львові — Макарія (Оксіюка), який 1951 року став Митрополитом Православної Автокефальної Церкви у Польщі. Працював в управлінні Львівсько-Тернопільської єпархії на посаді. Вийшовши на пенсію — ерудований богослов, досвідчений журналіст — Йосип Оксіюк до останніх днів працював у редакції як член редколегії.
Реабілітований Полтавським обласним судом 7 вересня 1960 р. Помер 1991 року в місті Києві, перед тим відмовившись очолити як архиєрей відновлену УАПЦ.
Богословська праця
В 1924–1925 роках написав церковно-історичну монографію «Українська Православна Церква в княжі часи». У перекладах з грецької мови на українську «Богослужби Постової Тріоді і Тріоді Цвітної» виявився знавцем духа чинів Богослужінь і вправним стилістом. Автор трактату «Найвідоміші канони в Церкві Христовій». Був членом редколегії журналу до кінця життя «Православний вісник».
Примітки
- Йосип Оксіюк – єпископ УАПЦ, який дожив до розвалу СРСР і відмовився очолити відроджену Українську Церкву. РІСУ (укр.). Процитовано 15 листопада 2022.
- Протоєрей Митрофан Явдась (1956). Українська Автокефальна Православна Церква 1921-1936. Мюнхен: Краєва Рада УАПЦ у Федеральній Республіці Німеччини. с. 56—58.
Джерела
- митрополит Василь Липківський, «Відродження Церкви в Україні 1917–1930» (160 випуск), укр. вид. «Добра книжка» (друкарня оо. Василіян), м. Торонто, 1959 р., с. 301.
- Білокінь С. Пам'яті останнього архієпископа УАПЦ 1921 року [Й. Ф. Оксіюка (1894–1991)] / С.Білокінь // Віра. — 1992. — Чис. 3. — С.6-8.
Посилання
- Оксіюк Йосип // Українська мала енциклопедія : 16 кн : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Буенос-Айрес, 1962. — Т. 5, кн. IX : Літери На — Ол. — С. 1200. — 1000 екз.
- Біографічні довідки репресованих діячів релігійних культів та вірних[недоступне посилання з липня 2019]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Jo sif Oksiyu k Josip Fedorovich Oksiyuk 22 veresnya 1894 23 kvitnya 1991 Kiyiv ukrayinskij religijnij diyach cerkovnij istorik kanonist bogoslov patrolog Yepiskop Lubenskij ta Mirogorodskij UAPC Brat Mitropolita Makariya Oksiyuka predstoyatelya Polskoyi pravoslavnoyi cerkvi Pislya Drugoyi svitovoyi vijni pracyuvav sekretarem redakciyi chasopisu Lvivskoyi yeparhiyi MP Pravoslavnij visnik Yepiskop UAPC Josif Oksiyukyepiskop UAPC Josif Oksiyuk 1922 r Yepiskop Lubenskij i MirgorodskijCerkva UAPC Alma mater Kiyivska duhovna akademiyaDiyalnist zhurnalistNarodzhennya 22 veresnya 1894 1894 09 22 Lukovisko PidlyashshyaSmert 23 kvitnya 1991 1991 04 23 96 rokiv KiyivDruzhina NinaDiti Anastasiya 1921 r n Svyashenstvo traven 1922Yep hirotoniya 4 chervnya 1922BiografiyaNarodivsya u seli Lukovisko Konstantinivskogo povitu Holmskoyi guberniyi teper Polsha 1914 roku zakinchiv duhovnu seminariyu v Holmi ta vstupiv u Kiyivsku duhovnu akademiyu Zdobuv stupin magistra teologichnih nauk v u grudni 1917 roku Vikladav u Kiyivskij akademiyi patrologiyu U 1919 r zaproshenij profesorom kafedri Hristiyanskoyi Cerkvi universitetu v m Kam yanec Podilskij Specializuvavsya na istoriyi cerkovnih kanoniv zajmavsya perekladami bogosluzhbovih knig ukrayinskoyu movoyu Nalezhav do Kirilo Mefodiyivskogo Bratstva yake formuvalosya perevazhno z chleniv Vseukrayinskoyi pravoslavnoyi cerkovnoyi radi Dopomagav Radi zanovo pidgotovlyati sklikannya Vseukrayinskogo Cerkovnogo Soboru 1921 roku stav vikladachem zagalnoyi istoriyi v Kam yaneckomu instituti narodnoyi osviti Zvilnenij u 1922 r Duhovna kar yera Prijnyav svyashenstvo v travni 1922 roku 4 chervnya 1922 roku visvyachenij odruzhenim na yepiskopa UAPC z osidkom v misti Kam yanec Podilskij Z sichnya po serpen 1923 roku zajmavsya yeparhiyalnoyu diyalnistyu u Harkovi V serpni 1923 roku obranij arhiyepiskopom Lubenskim i Mirgorodskim Na pochatku 1925 roku golovuvav na zasidanni Vishogo cerkovnogo sudu yakij zajmavsya rozsliduvannyam akciyi yepiskopiv Bratstva Diyalna Hristova Cerkva i viklyuchiv yiyi kerivnikiv iz skladu UAPC Komunistichna vlada zaboronila jomu protyagom dvoh rokiv viyizdi z Luben i Mirgorodu Na drugomu Vseukrayinskomu pravoslavnomu cerkovnomu sobori v Kiyevi 1927 arhiyepiskopa Josipa Oksiyuka bulo obrano na drugogo zastupnika Mitropolita Kiyivskogo i vsiyeyi Ukrayini Z 1928 roku ocholiv Poltavsku yeparhiyu Pid tiskom vladi razom iz yepiskopatom UAPC zmushenij vidijti vid sprav Cerkvi Pislya peresliduvan komunistichnim rezhimom zhiv u krajnij nuzhdi Pracyuvav perekladachem i litredaktorom u vidavnictvah Harkova buv rahivnikom artili Kooptvzutremont u Poltavi Represiyi Arhiyepiskop Josif areshtovanij 3 bereznya 1937 roku Zasudzhenij Osoblivoyu naradoyu pri NKVD SSSR 22 serpnya 1937 roku za st st 54 10 54 11 KK URSR do 8 rokiv pozbavlennya voli Pokarannya vidbuvav v pivnichno shidnih konctaborah Dalbudu Kolima Zvilnenij 3 bereznya 1945 r Pracyuvav buhgalterom upravlinnya avtobazi 2 sistemi Dalbudu Chlen Moskovskoyi patriarhiyi V 1946 roku za klopotannyam starshogo ridnogo brata Mihajla yakogo bulo visvyacheno na yepiskopa Lvivskogo i Ternopilskogo RPC 22 kvitnya 1945 roku pereyizdit do Lvova Buv sekretarem i spivrobitnikom svogo brata pershogo pislyavoyennogo Arhiyepiskopa RPC u Lvovi Makariya Oksiyuka yakij 1951 roku stav Mitropolitom Pravoslavnoyi Avtokefalnoyi Cerkvi u Polshi Pracyuvav v upravlinni Lvivsko Ternopilskoyi yeparhiyi na posadi Vijshovshi na pensiyu erudovanij bogoslov dosvidchenij zhurnalist Josip Oksiyuk do ostannih dniv pracyuvav u redakciyi yak chlen redkolegiyi Reabilitovanij Poltavskim oblasnim sudom 7 veresnya 1960 r Pomer 1991 roku v misti Kiyevi pered tim vidmovivshis ocholiti yak arhiyerej vidnovlenu UAPC Bogoslovska pracyaV 1924 1925 rokah napisav cerkovno istorichnu monografiyu Ukrayinska Pravoslavna Cerkva v knyazhi chasi U perekladah z greckoyi movi na ukrayinsku Bogosluzhbi Postovoyi Triodi i Triodi Cvitnoyi viyavivsya znavcem duha chiniv Bogosluzhin i vpravnim stilistom Avtor traktatu Najvidomishi kanoni v Cerkvi Hristovij Buv chlenom redkolegiyi zhurnalu do kincya zhittya Pravoslavnij visnik PrimitkiJosip Oksiyuk yepiskop UAPC yakij dozhiv do rozvalu SRSR i vidmovivsya ocholiti vidrodzhenu Ukrayinsku Cerkvu RISU ukr Procitovano 15 listopada 2022 Protoyerej Mitrofan Yavdas 1956 Ukrayinska Avtokefalna Pravoslavna Cerkva 1921 1936 Myunhen Krayeva Rada UAPC u Federalnij Respublici Nimechchini s 56 58 Dzherelamitropolit Vasil Lipkivskij Vidrodzhennya Cerkvi v Ukrayini 1917 1930 160 vipusk ukr vid Dobra knizhka drukarnya oo Vasiliyan m Toronto 1959 r s 301 Bilokin S Pam yati ostannogo arhiyepiskopa UAPC 1921 roku J F Oksiyuka 1894 1991 S Bilokin Vira 1992 Chis 3 S 6 8 PosilannyaOksiyuk Josip Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Buenos Ajres 1962 T 5 kn IX Literi Na Ol S 1200 1000 ekz Biografichni dovidki represovanih diyachiv religijnih kultiv ta virnih nedostupne posilannya z lipnya 2019