Архітектура Стародавньої Греції — це архітектура грекомовних людей (еллінських людей), культура яких процвітала на материковій частині Греції, на Пелопоннесі, на Егейських островах, а також в колоніях Анатолії та Італії протягом періоду від 9 ст. до н. е. до 10 ст. н. е.
Архітектура 9 та 8 ст. до н.е
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZpTDFSb1pYTmhkWEoxYzE4bE1qZ3lNREExTFRBMEpUSTVMbXB3Wnk4eE1qQndlQzFVYUdWellYVnlkWE5mSlRJNE1qQXdOUzB3TkNVeU9TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Збережено мало відомостей про початковий період архітектури народів, що населяли територію Греції, грецьких островів та узбережжя Малої Азії.
Від початкового періоду, котрий датують дев'ятим та восьмим століттями до н. е., збережені найранні рештки давньогрецької архітектури. Збережені відомості про якийсь храм у Дреросі на острові Крит. Серед збережених решток — храм Артеміди Ортії у Спарті та храм у Етолії. В цих рештках відчутні впливи мікенської архітектури. Споруди нагадують мегарон, бо головний фасад створював отвір з двома колонами. Як будівельні матеріали використовували деревину, глину, необпалену цеглу. Опанування керамічного виробництва сприяло появі перших керамічних деталей як архітектурного декору.
Архітектура доби грецької архаїки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF6TDFCbGNtbHdkR1Z5TG5CdVp5OHhOREJ3ZUMxUVpYSnBjSFJsY2k1d2JtYz0ucG5n.png)
в — пронаос
Новий етап розвитку давньогрецької архітектури припав на добу грецької архаїки, хронологічно це відбулося у 7 та 6 століттях до н. е. Іноді грецьку архаїку називають перехідним періодом від доби гомерівської Греції до періоду класики. Як би не вважали цей період у 200 років, вивчення його художніх пам'яток доводить, що майстри архаїки підняли мистецтво на новий якісний щабель, при всій розкутості і сміливості творчих пошуків зберегли найкращі здобутки гомерівського періоду й досягли перших щаблів своєрідності і довершеності.
Базові мистецькі галузі доби архаїки — архітектура, чорнофігурний вазопис та скульптура. Архітектура і скульптура мали певні особливості і темпи розвитку, тоді як керамічне виробництво розвивалось стрімко і цілісно, а вазопис досяг першого власного розквітку і перевершив у художніх досягненнях розвиток давньогрецької архаїчної скульптури, найкращі досягнення котрої будуть ще попереду.
В добу архаїки як архітектурний об'єкт виокремився храм. Храм та площа перед храмом стають центром релігійного та суспільного життя поліса-держави. У кам'яному храмі зберігали державну скарбницю, найкращі твори мистецтва. В добу архаїки храм втрачає функцію царського святилища і стає уособленням полісного самоврядування. З храму на площу виносять жертовник, бо храм не став і не був приміщенням для зборів вірян. Місцем проведення релігійних церемоній та урочистих процесій був майдан перед храмом просто неба. Дещо великі і величні храми в добу архаїки таки вибудують. Але давньогрецькі кам'яні храми у порівнянні з циклопічними храмовими спорудами Стародавнього Єгипту завжди менші. Бо їх ідейна програма не приголомшити і розчавити окрему людину, а уславити полісний устрій і героїчне минуле і героїчне сьогодення грецької громади.
Типовим зразком давньогрецького храму став периптер — прямокутний об'єм споруди, з усіх боків оточений колонадами. Прототип периптера — житловий будинок з глиняними мурами, двосхилим дахом і дерев'яними стовпами. В грецькому храмі всі ці елементи приведені до певної системи несучих та несомих частин, а сама архітектура пройшла довгий еволюційний шлях. Так, були спроби створити храм з колоною, що затуляла вхідні двері до храму. Логічно, що цей варіант не отримав поширення.
Греція не була єдиною державою, а була конгломератом держав-полісів, що постійно суперничали і воювали один з одним. Все це обумовило появу декількох мистецьких центрів. Так, відома зараз давньогрецька ордерна система (дорійський (доричний) та іонійський ордери) виникла у різних її частинах як кінечний результат двох місцевих художніх шкіл. Головні риси доричного ордера склалися вже в 7 ст. до н.е, іонічний ордер отримав власні характристики лише наприкінці 7 ст.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5rTHpNME5WOGxSREFsT1VFbFJERWxPREFsUkRBbFFqQWxSREVsT0RJbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQmZKVVF3SlRsQkpVUXdKVUpDSlVReEpUazJKVVF4SlRneUpVUXhKVGsySlVReEpUaEdMbDhsUkRBbE9UQWxSREVsT0VZbFJEQWxRa0VsUkRFbE9ERmZKVVF3SlVJeUpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkVKVVF3SlVKRkpVUXhKVGd4SlVRd0pVSTRKVVF4SlRneUpVUXhKVGhEWHlWRU1DVkNReVZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNeVZFTUNWQ1JWOGxSREFsT1RBbFJERWxPRFVsUkRFbE9UWWxSREFsUWtJbFJEQWxRa0lsUkRBbFFqQmZKVVF3SlVJM1h5VkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1FpVkVNU1U0Umw4bFJEQWxRakVsUkRBbFFrVWxSREVsT0VVdWFuQm5Mek00TUhCNExUTTBOVjhsUkRBbE9VRWxSREVsT0RBbFJEQWxRakFsUkRFbE9ESWxSREFsUWpVbFJERWxPREJmSlVRd0pUbEJKVVF3SlVKQ0pVUXhKVGsySlVReEpUZ3lKVVF4SlRrMkpVUXhKVGhHTGw4bFJEQWxPVEFsUkRFbE9FWWxSREFsUWtFbFJERWxPREZmSlVRd0pVSXlKVVF3SlVJNEpVUXdKVUpFSlVRd0pVSkZKVVF4SlRneEpVUXdKVUk0SlVReEpUZ3lKVVF4SlRoRFh5VkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0TWlWRU1DVkNNaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTXlWRU1DVkNSVjhsUkRBbE9UQWxSREVsT0RVbFJERWxPVFlsUkRBbFFrSWxSREFsUWtJbFJEQWxRakJmSlVRd0pVSTNYeVZFTUNWQ1JpVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNRaVZFTVNVNFJsOGxSREFsUWpFbFJEQWxRa1VsUkRFbE9FVXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Смакам суворих вояків, котрими була тоді переважна більшість греків-чоловіків, мужнім і несентиментальним, імпонувало і суворе та урочисто строге мистецтво. Все це їм і запропонувала дорична архітектура. Вона рекрутувала до власних лав низку талановитих архітекторів і дизайнерів, котрі десятиліттями удосконалювали кожний її елемент і довели до стрункої і вивіреної системи. Саме ця система опинилась на магістральному шляху розвитку давньогрецької архітектури, а її зразки стануть найкращим надбанням як архітектурної практики доби архаїки, так і доби класики.
Іонічний ордер мав дещо меншу популярність, склався пізніше і мав поширення у грецьких колоніях, що межували із азійськими країнами з їх постійним потягом до декоративності і відсутністю громадських ідеалів і прагнень. Декоративність і переважала в ньому у порівнянні з доричним. Декоративні деталі ордера могли переінакшити навіть характер примітивних архаїчних споруд, навернувши їх до привітності і легковажності, але позбавивши героїчного і урочистого характеру. Протиріччя іонічного ордера особливо неприховано виявились у спорудах, де в архітектурі були потрібні мужня велич і значущість. Діптер — храм Артеміди в місті Ефес — був найбільш яскравим прикладом несумісності величного за призначенням храму з декоративністю іонічного ордера, використаного при його побудові. Іонічний ордер мав здатність до заміни колон на жіночі фігури, декоративність котрих виступала вже цілком неприховано. На декілька століть іонічний ордер був витіснений у практику створення допоміжних приміщень. Його не забудуть і він таки матиме поширення в добу еллінізма, коли архітектура греків остаточно втратить героїчний характер, а динамічне полісне життя буде силоміць замінене на різновиди деспотій і зосередженість приватного життя на дрібницях родинного життя у замкненому колі родичів і приятелів.
Камерні розміри і декоративність знайшли таким чином власну лакуну.
- Храм С у Селінунті
- Пестум. Залишки храму Афіни.
- Пестум. Залишки храму Афіни, доричні колони з пісковику.
- Фасад храму Гери-II у Пестумі
- Аналіз побудови. Храм Посейдона, Пестум, Південна Італія
Архітектура раннього класичного періоду (строгий стиль)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV3TDFCaGNuUm9aVzV2YmkxU1pXdHZibk4wY25WcmRHbHZibDkyYjI1ZlIyOTBkR1p5YVdWa1gxTmxiWEJsY2k1cWNHY3ZNakF3Y0hndFVHRnlkR2hsYm05dUxWSmxhMjl1YzNSeWRXdDBhVzl1WDNadmJsOUhiM1IwWm5KcFpXUmZVMlZ0Y0dWeUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Довершеність мистецтва давньогрецької класики обумовила її прискіпливе вивчення і розподіл на три умовні частини. Вони тривали близько сорока років і являли собою прискорення темпів розвитку давньогрецького мистецтва.
- Рання класика — 490—450 рр. до н. е.
- Розвинена або Висока класика — друга чверть 5 століття (так звана доба Перікла припала на 450—410 рр. до н. е.)
- злам 5-4 століть до н. е. етап пізньої класики
Рання класика припала на період драматичних подій греко-перських воєн, коли її результати ще нікому не були відомі. Зазвичай війни з їх масовою загибеллю людей і носіїв нових ідей надзвичайно скорочують шанси мистецького розвитку. Майстри Аттики щасливо уникли цієї небезпеки і роки відновлення суспільного і художнього життя у повоєнний період привели до якісних змін у архітектурі, вазопису, скульптурі, живопису, політичній думці, в давньогрецькому театрі тощо.
Склались два давньогрецькі політичні і військові центри — Афіни і Спарта. Сільськогосподарська і військово-бюрократична система запанувала у Спарті, що не виховувала розвинену і гармонічну людину, де лише волали війни, жили війною і прагнули війни знову. Тому Спарта не дасть ні відомих художників, ні відомих скульпторів, архітекторів чи театральних діячів.
Афіни, навпаки, стануть відомим культурним і мистецьким центром, котрий матиме загальногрецьке значення. Афіни стають містом, що привертає увагу талантів з усієї грецької ойкумени. Протистояння між демократичними Афінами та військово-бюрократичною і агресивно-консервативною Спартою відтепер запанувало у політичному житті Греції.
Війна — це загибель людей, сироти і вдови, стрес і руйнації. Руйнацій не оминули Афіни і Пирей. В архітектурі суспільно значущих споруд панував доричний ордер. Але він стає менш важким, більш привітним при збереженні величі і героїчного характеру. Новим стало використання попередньо розробленого плану не тільки окремої споруди, а цілого міста взагалі.
Архітектура розвиненого класичного періоду
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemd3TDBGbmIzSmhRWFJvWlc1ek5YUm9ZMlZ1ZEhWeWVTNXdibWN2TWpBd2NIZ3RRV2R2Y21GQmRHaGxibk0xZEdoalpXNTBkWEo1TG5CdVp3PT0ucG5n.png)
.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll5TDFCaGNuUm9aVzV2Ymw4dFgyWmhZMkZrWlY5bGMzUXVhbkJuTHpNd01IQjRMVkJoY25Sb1pXNXZibDh0WDJaaFkyRmtaVjlsYzNRdWFuQm4uanBn.jpg)
У повоєнних Афінах почав працювати архітектор Гіпподам з Мілета. В добу Перікла він отримав урядове завдання створити регулярний план для поруйнованого порту столиці Аттики. Він упорався із завданням і Пирей отримав ясну систему прямокутних вулиць із заздалегідь виділеним центром. План міста почав враховувати рельєф місцевості і навіть панівні напрямки місцевого вітру. Житлові будинки Пирея були невисокі і повернуті до вулиць глухими мурами. Привітність зберігають лише внутрішні дворики. Житлові будинки ще прості і типові за архітектурою, бо головну увагу привертають лише суспільно значущі споруди на Агорі та храми. Акценти стояли на створенні суспільно значущих споруд, а не на приватному житті окремих родин і їх домівках. Винятку не робили навіть для Перікла, що свого часу просив дозволу на шлюб із відомою гетерою практично у міської громади.
Приклад заздалегідь створеного плану був реалізований не тільки для Пирея, цю практику перенесли і на відбудову поруйнованих давньогрецьких міст Іонії, котрі постраждали у роки греко-перських воєн.
Система хаотично забудованих Афін не була зачеплена нововведеннями. Але уряд спромігся на відбудову поруйнованого перськими вояками Акрополя. Ансамбль храмів Акрополя став видатним зразком забудови Афін і мав загальногрецьке значення.
До того ж, Акрополь став місцем збереження скарбниці Афін, де були облаштовані також бібліотека та пінакотека (картинна галерея). Під скелястим боком Акрополя був створений кам'яний театр на місці свят на честь бога плодючих сил і винограду Діоніса.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0zTDBGMGFHVnVYMFZ5WldOb2RHaGxkVzFmUWxkZk1qQXhOeTB4TUMwd09WOHhNeTAwTnkwek9DNXFjR2N2TWpBd2NIZ3RRWFJvWlc1ZlJYSmxZMmgwYUdWMWJWOUNWMTh5TURFM0xURXdMVEE1WHpFekxUUTNMVE00TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Нові творчі можливості в архітектурі відбилися в побудові храму Ерехтейон. Вибудований на невирівняній ділянці, він був конгломератом з храму та трьох портиків, прибудованих до храму на різних рівнях, різної висоти і різних за характером і декором. Ерехтейон замінив ранній храм, поруйнований войовничими персами на північному боці схилу Акрополь. Храм мав власну ідейно-релігійну програму і був присвячений Афіні та Посейдону. Автор проекту невідомий. В споруді вдало обіграно легкість іонічних колон і скульптур (жіночих фігур) з гладкими мурами, взагалі позбавленими декору. Жоден з трьох портиків храму був несхожим на інший, що справляло враження ускладненості і неоднозначності, котрої не мав Парфенон. Той головував у ансамблі, а Ерехтейон доповнював і відтіняв це головування власною декоративністю, легкістю використаних форм. Поряд росло дерево оливи, за легендою подароване грекам самою Афіною, та солоне джерело як нагадування про бога Посейдона. Декоративний портик з кариатидами, що отримав всесвітню славу, не мав практичної функції і був нагадуванням про урочисті процесії, котрі відбувались на Акрополі.
На відміну від Парфенона Ерехтейон не мав наріжного розфарбування. Світлі мури споруди відтіняли лише бузкового кольору фриз і делікатно введене золочення окремих деталей.
В незвичності планового розпланування Ерехтейона і його відході від героїчності і величі дорики були ніби передбачення нового етапа в розвитку давньогрецької архітектури.
Давньогрецька архітектура у Малій Азії
Образна форма давньогрецької архітектури в Малій Азії мала суто інший шлях розвитку, ніж у Афінах чи материковій Греції. Наближеність до малоазійських народів відбилась у більшій декоративності цієї архітектури та іншим ідейним навантаженням. Ясність і героїка аттичної архітектури тут не мали поширення. Набули поширення пишність і грандіозність, притаманні малоазійським культурним центрам. Ці ознаки мали другий храм Артеміди у місті Ефес та храм Артеміди у Сардах. Обидві храмові споруди були давно поруйновані і відомі лише за описами античних авторів.
Дещо більше свідоцтв збережено про мавзолей у Галікарнасі. Його вибудували близько 353 року до н. е. давньогрецькі архітектори Піфій та Сатир. Дещо новим було те, що замовницею мавзолею була дружина царя-намісника перської провінції Карія і споруда мала уславити не міфічного героя чи бога греків і не видатну особу грека. Архітектори мали пристосувати грецьку архітектуру і її образний лад для нової функції — увічнення пам'яті тирана маленької провінції. Певною мірою прообразом Галікарнаського мавзолею можна назвати зведену на чверть століття раніше гробницю лікійського сатрапа Арбіда в м. Ксанф (пам'ятка відома сьогодні як «Монумент нереїд»). Обидві пам'ятки, багато в чому зберігаючи грецькі традиції і будівельні прийоми, несуть явний вплив східної архітектури.
Ймовірно, модель майбутнього мавзолею роздивлялась шляхетні замовники і зупинилась лише на пишному і надто монументальному варіанті, звичному для азійських культур. Висота кубічної споруди сягала не менш як 40-50 метрів. Нижній ярус мавзолею створювали підмурки та цокольний поверх з добре витесаних кам'яних брил без вікон. Другий ярус мав відкриту колонаду іонічного ордера. Пишності споруди сприяли численні скульптури і пишний фриз і карниз під дахом, що обігав споруду по периметру. Ступінчастий чотирисхилий дах мав постамент для квадриги, що вінчала споруду. Незвична архітектурна споруда викликала здивування, приголомшеність і була оголошена одним із семи див тодішнього світу.
Споруда достояла до 15 ст. і була значно пошкоджена землетрусом, що унеможливило її точну реконструкцію. У 1489 році християнські лицарі-йоаніти стали використовувати його уламки для замка, який вони зводили неподалік. Вони склали частину фортечних стін з блоків зеленого каменя, характерних для основної частини Мавзолею. Це звична практика будівництва замків і фортець у добу середньовіччя як для християн, так і мусульман, котрим були байдужі будь-які старовинні споруди, коли виникала потреба у будівельних матеріалах. Їх просто брали з поруйнованих старовинних пам'яток.
Початковий період еллінізму
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZqTDFCbGNtZGhiVzl1YlhWelpYVnRYMGhsY21OMWJHRnVaWFZ0WHpBeExtcHdaeTh5TURCd2VDMVFaWEpuWVcxdmJtMTFjMlYxYlY5SVpYSmpkV3hoYm1WMWJWOHdNUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Науковці позначають кінець 4 ст. до н. е. початком доби Еллінізму. Грецька культура виплеснулась з материкової Греції давно, але з кінця 4 ст. до н. е. почався її якісно новий період. Вона почала обслуговувати нові державні утворення, котрі виникли на руїнах недовгої держави підкорених земель і народів Олександром Македонським. Нові управителі державних утворень і нова еліта — колишні геренали і військові армій Олександра Македонського.
Два найбільш яскраві приклади цього періоду — Пергамська держава і грецька держава в дельті річки Ніл на узбережжі Середземного моря зі столицею у місті Александрія (Елліністичний Єгипет).
Див. також
Примітки
- John Boardman, Jose Dorig, Werner Fuchs and Max Hirmer The Art and Architecture of Ancient Greece. — London: Thames and Hudson, 1967.
- «Всеобщая история искусств», М., «Искусство», 1956, с. 161
- «Всеобщая история искусств», М., «Искусство», 1956, с. 171
- «Всеобщая история искусств», М., «Искусство», 1956, с. 164
- «Всеобщая история искусств», М., «Искусство», 1956, с. 165
- «Всеобщая история искусств», М., «Искусство», 1956, с. 182
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Архітектура Стародавньої Греції
Джерела
- Архітектура античного світу. Словник-довідник: навч. посіб. для студ. архітектур. спец. вищ. навч. закл. / О. І. Колодрубська. — [2-ге вид., доповн. і переробл.]. — Л. : Укр. бестселер, 2011. — 249 с. : іл. — Бібліогр.: с. 243—247 (65 назв). —
- «Всеобщая история искусств», М., «Искусство», 1956
- John Boardman, Jose Dorig, Werner Fuchs and Max Hirmer, ‘’The Art and Architecture of Ancient Greece’’, Thames and Hudson, London (1967)
- Michael and Reynold Higgins, A Geological Companion to Greece and the Aegean, Cornell University Press, (1996)
- Donald E. Strong, The Classical World, Paul Hamlyn, London (1965)
- Henri Stierlin, Greece: From Mycenae to the Parthenon, Taschen, 2004
Література
- Історія архітектури і містобудування Античного світу / І. О. Гріманова [та ін.]. — Д. : [б.в.], 2006. — 255 с. — (Серія «Історія зарубіжної архітектури та містобудування»). —
- Історія архітектури і містобудування Стародавнього світу / І. О. Гріманова, М. В. Сисойлов. — Д. : [б.в.], 2006. — 201 с.: мал. — (Серія «Історія зарубіжної архітектури та містобудування»). —
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Arhitektura Starodavnoyi Greciyi ce arhitektura grekomovnih lyudej ellinskih lyudej kultura yakih procvitala na materikovij chastini Greciyi na Peloponnesi na Egejskih ostrovah a takozh v koloniyah Anatoliyi ta Italiyi protyagom periodu vid 9 st do n e do 10 st n e Arhitektura 9 ta 8 st do n eZberezheno malo vidomostej pro pochatkovij period arhitekturi narodiv sho naselyali teritoriyu Greciyi greckih ostroviv ta uzberezhzhya Maloyi Aziyi Vid pochatkovogo periodu kotrij datuyut dev yatim ta vosmim stolittyami do n e zberezheni najranni reshtki davnogreckoyi arhitekturi Zberezheni vidomosti pro yakijs hram u Drerosi na ostrovi Krit Sered zberezhenih reshtok hram Artemidi Ortiyi u Sparti ta hram u Etoliyi V cih reshtkah vidchutni vplivi mikenskoyi arhitekturi Sporudi nagaduyut megaron bo golovnij fasad stvoryuvav otvir z dvoma kolonami Yak budivelni materiali vikoristovuvali derevinu glinu neobpalenu ceglu Opanuvannya keramichnogo virobnictva spriyalo poyavi pershih keramichnih detalej yak arhitekturnogo dekoru Arhitektura dobi greckoyi arhayikiDokladnishe Prostil Dokladnishe Peripter Dokladnishe Dorichnij order Dokladnishe Hram E Selinunt Dokladnishe Ionichnij order Dokladnishe Keramika Starodavnoyi Greciyi Peripter a opistodom b naos v pronaos Novij etap rozvitku davnogreckoyi arhitekturi pripav na dobu greckoyi arhayiki hronologichno ce vidbulosya u 7 ta 6 stolittyah do n e Inodi grecku arhayiku nazivayut perehidnim periodom vid dobi gomerivskoyi Greciyi do periodu klasiki Yak bi ne vvazhali cej period u 200 rokiv vivchennya jogo hudozhnih pam yatok dovodit sho majstri arhayiki pidnyali mistectvo na novij yakisnij shabel pri vsij rozkutosti i smilivosti tvorchih poshukiv zberegli najkrashi zdobutki gomerivskogo periodu j dosyagli pershih shabliv svoyeridnosti i dovershenosti Bazovi mistecki galuzi dobi arhayiki arhitektura chornofigurnij vazopis ta skulptura Arhitektura i skulptura mali pevni osoblivosti i tempi rozvitku todi yak keramichne virobnictvo rozvivalos strimko i cilisno a vazopis dosyag pershogo vlasnogo rozkvitku i perevershiv u hudozhnih dosyagnennyah rozvitok davnogreckoyi arhayichnoyi skulpturi najkrashi dosyagnennya kotroyi budut she poperedu V dobu arhayiki yak arhitekturnij ob yekt viokremivsya hram Hram ta plosha pered hramom stayut centrom religijnogo ta suspilnogo zhittya polisa derzhavi U kam yanomu hrami zberigali derzhavnu skarbnicyu najkrashi tvori mistectva V dobu arhayiki hram vtrachaye funkciyu carskogo svyatilisha i staye uosoblennyam polisnogo samovryaduvannya Z hramu na ploshu vinosyat zhertovnik bo hram ne stav i ne buv primishennyam dlya zboriv viryan Miscem provedennya religijnih ceremonij ta urochistih procesij buv majdan pered hramom prosto neba Desho veliki i velichni hrami v dobu arhayiki taki vibuduyut Ale davnogrecki kam yani hrami u porivnyanni z ciklopichnimi hramovimi sporudami Starodavnogo Yegiptu zavzhdi menshi Bo yih idejna programa ne prigolomshiti i rozchaviti okremu lyudinu a uslaviti polisnij ustrij i geroyichne minule i geroyichne sogodennya greckoyi gromadi Tipovim zrazkom davnogreckogo hramu stav peripter pryamokutnij ob yem sporudi z usih bokiv otochenij kolonadami Prototip periptera zhitlovij budinok z glinyanimi murami dvoshilim dahom i derev yanimi stovpami V greckomu hrami vsi ci elementi privedeni do pevnoyi sistemi nesuchih ta nesomih chastin a sama arhitektura projshla dovgij evolyucijnij shlyah Tak buli sprobi stvoriti hram z kolonoyu sho zatulyala vhidni dveri do hramu Logichno sho cej variant ne otrimav poshirennya Greciya ne bula yedinoyu derzhavoyu a bula konglomeratom derzhav polisiv sho postijno supernichali i voyuvali odin z odnim Vse ce obumovilo poyavu dekilkoh misteckih centriv Tak vidoma zaraz davnogrecka orderna sistema dorijskij dorichnij ta ionijskij orderi vinikla u riznih yiyi chastinah yak kinechnij rezultat dvoh miscevih hudozhnih shkil Golovni risi dorichnogo ordera sklalisya vzhe v 7 st do n e ionichnij order otrimav vlasni haraktristiki lishe naprikinci 7 st Krater Klitiya Ayaks vinosit mertvogo Ahilla z polya boyu Smakam suvorih voyakiv kotrimi bula todi perevazhna bilshist grekiv cholovikiv muzhnim i nesentimentalnim imponuvalo i suvore ta urochisto stroge mistectvo Vse ce yim i zaproponuvala dorichna arhitektura Vona rekrutuvala do vlasnih lav nizku talanovitih arhitektoriv i dizajneriv kotri desyatilittyami udoskonalyuvali kozhnij yiyi element i doveli do strunkoyi i vivirenoyi sistemi Same cya sistema opinilas na magistralnomu shlyahu rozvitku davnogreckoyi arhitekturi a yiyi zrazki stanut najkrashim nadbannyam yak arhitekturnoyi praktiki dobi arhayiki tak i dobi klasiki Ionichnij order mav desho menshu populyarnist sklavsya piznishe i mav poshirennya u greckih koloniyah sho mezhuvali iz azijskimi krayinami z yih postijnim potyagom do dekorativnosti i vidsutnistyu gromadskih idealiv i pragnen Dekorativnist i perevazhala v nomu u porivnyanni z dorichnim Dekorativni detali ordera mogli pereinakshiti navit harakter primitivnih arhayichnih sporud navernuvshi yih do privitnosti i legkovazhnosti ale pozbavivshi geroyichnogo i urochistogo harakteru Protirichchya ionichnogo ordera osoblivo neprihovano viyavilis u sporudah de v arhitekturi buli potribni muzhnya velich i znachushist Dipter hram Artemidi v misti Efes buv najbilsh yaskravim prikladom nesumisnosti velichnogo za priznachennyam hramu z dekorativnistyu ionichnogo ordera vikoristanogo pri jogo pobudovi Ionichnij order mav zdatnist do zamini kolon na zhinochi figuri dekorativnist kotrih vistupala vzhe cilkom neprihovano Na dekilka stolit ionichnij order buv vitisnenij u praktiku stvorennya dopomizhnih primishen Jogo ne zabudut i vin taki matime poshirennya v dobu ellinizma koli arhitektura grekiv ostatochno vtratit geroyichnij harakter a dinamichne polisne zhittya bude silomic zaminene na riznovidi despotij i zoseredzhenist privatnogo zhittya na dribnicyah rodinnogo zhittya u zamknenomu koli rodichiv i priyateliv Kamerni rozmiri i dekorativnist znajshli takim chinom vlasnu lakunu Odin z prikladiv rannogo arhayichnogo dorichnogo orderu Hram Pestum sho u Italiyi Hram S u Selinunti Pestum Zalishki hramu Afini Pestum Zalishki hramu Afini dorichni koloni z piskoviku Fasad hramu Geri II u Pestumi Analiz pobudovi Hram Posejdona Pestum Pivdenna ItaliyaArhitektura rannogo klasichnogo periodu strogij stil Arhitektor Gotfrid Zemper Zrazok rozfarbuvannya Parfenona za jogo uyavoyu malyunok 1836 roku Dovershenist mistectva davnogreckoyi klasiki obumovila yiyi priskiplive vivchennya i rozpodil na tri umovni chastini Voni trivali blizko soroka rokiv i yavlyali soboyu priskorennya tempiv rozvitku davnogreckogo mistectva Rannya klasika 490 450 rr do n e Rozvinena abo Visoka klasika druga chvert 5 stolittya tak zvana doba Perikla pripala na 450 410 rr do n e zlam 5 4 stolit do n e etap piznoyi klasiki Rannya klasika pripala na period dramatichnih podij greko perskih voyen koli yiyi rezultati she nikomu ne buli vidomi Zazvichaj vijni z yih masovoyu zagibellyu lyudej i nosiyiv novih idej nadzvichajno skorochuyut shansi misteckogo rozvitku Majstri Attiki shaslivo unikli ciyeyi nebezpeki i roki vidnovlennya suspilnogo i hudozhnogo zhittya u povoyennij period priveli do yakisnih zmin u arhitekturi vazopisu skulpturi zhivopisu politichnij dumci v davnogreckomu teatri tosho Sklalis dva davnogrecki politichni i vijskovi centri Afini i Sparta Silskogospodarska i vijskovo byurokratichna sistema zapanuvala u Sparti sho ne vihovuvala rozvinenu i garmonichnu lyudinu de lishe volali vijni zhili vijnoyu i pragnuli vijni znovu Tomu Sparta ne dast ni vidomih hudozhnikiv ni vidomih skulptoriv arhitektoriv chi teatralnih diyachiv Afini navpaki stanut vidomim kulturnim i misteckim centrom kotrij matime zagalnogrecke znachennya Afini stayut mistom sho privertaye uvagu talantiv z usiyeyi greckoyi ojkumeni Protistoyannya mizh demokratichnimi Afinami ta vijskovo byurokratichnoyu i agresivno konservativnoyu Spartoyu vidteper zapanuvalo u politichnomu zhitti Greciyi Vijna ce zagibel lyudej siroti i vdovi stres i rujnaciyi Rujnacij ne ominuli Afini i Pirej V arhitekturi suspilno znachushih sporud panuvav dorichnij order Ale vin staye mensh vazhkim bilsh privitnim pri zberezhenni velichi i geroyichnogo harakteru Novim stalo vikoristannya poperedno rozroblenogo planu ne tilki okremoyi sporudi a cilogo mista vzagali Arhitektura rozvinenogo klasichnogo perioduDokladnishe Perikl Dokladnishe Akropol Dokladnishe Erehtejon Dokladnishe Galereya Zevsa Vizvolitelya Kolishnya Afinska agora plan P podibna sporuda 15 Galereya Zevsa Vizvolitelya Shidnij fasad Parfenona chastkova restavraciya foto 2008 r U povoyennih Afinah pochav pracyuvati arhitektor Gippodam z Mileta V dobu Perikla vin otrimav uryadove zavdannya stvoriti regulyarnij plan dlya porujnovanogo portu stolici Attiki Vin uporavsya iz zavdannyam i Pirej otrimav yasnu sistemu pryamokutnih vulic iz zazdalegid vidilenim centrom Plan mista pochav vrahovuvati relyef miscevosti i navit panivni napryamki miscevogo vitru Zhitlovi budinki Pireya buli nevisoki i povernuti do vulic gluhimi murami Privitnist zberigayut lishe vnutrishni dvoriki Zhitlovi budinki she prosti i tipovi za arhitekturoyu bo golovnu uvagu privertayut lishe suspilno znachushi sporudi na Agori ta hrami Akcenti stoyali na stvorenni suspilno znachushih sporud a ne na privatnomu zhitti okremih rodin i yih domivkah Vinyatku ne robili navit dlya Perikla sho svogo chasu prosiv dozvolu na shlyub iz vidomoyu geteroyu praktichno u miskoyi gromadi Priklad zazdalegid stvorenogo planu buv realizovanij ne tilki dlya Pireya cyu praktiku perenesli i na vidbudovu porujnovanih davnogreckih mist Ioniyi kotri postrazhdali u roki greko perskih voyen Sistema haotichno zabudovanih Afin ne bula zacheplena novovvedennyami Ale uryad spromigsya na vidbudovu porujnovanogo perskimi voyakami Akropolya Ansambl hramiv Akropolya stav vidatnim zrazkom zabudovi Afin i mav zagalnogrecke znachennya Do togo zh Akropol stav miscem zberezhennya skarbnici Afin de buli oblashtovani takozh biblioteka ta pinakoteka kartinna galereya Pid skelyastim bokom Akropolya buv stvorenij kam yanij teatr na misci svyat na chest boga plodyuchih sil i vinogradu Dionisa Erehtejon foto 2006 r Novi tvorchi mozhlivosti v arhitekturi vidbilisya v pobudovi hramu Erehtejon Vibudovanij na nevirivnyanij dilyanci vin buv konglomeratom z hramu ta troh portikiv pribudovanih do hramu na riznih rivnyah riznoyi visoti i riznih za harakterom i dekorom Erehtejon zaminiv rannij hram porujnovanij vojovnichimi persami na pivnichnomu boci shilu Akropol Hram mav vlasnu idejno religijnu programu i buv prisvyachenij Afini ta Posejdonu Avtor proektu nevidomij V sporudi vdalo obigrano legkist ionichnih kolon i skulptur zhinochih figur z gladkimi murami vzagali pozbavlenimi dekoru Zhoden z troh portikiv hramu buv neshozhim na inshij sho spravlyalo vrazhennya uskladnenosti i neodnoznachnosti kotroyi ne mav Parfenon Toj golovuvav u ansambli a Erehtejon dopovnyuvav i vidtinyav ce golovuvannya vlasnoyu dekorativnistyu legkistyu vikoristanih form Poryad roslo derevo olivi za legendoyu podarovane grekam samoyu Afinoyu ta solone dzherelo yak nagaduvannya pro boga Posejdona Dekorativnij portik z kariatidami sho otrimav vsesvitnyu slavu ne mav praktichnoyi funkciyi i buv nagaduvannyam pro urochisti procesiyi kotri vidbuvalis na Akropoli Na vidminu vid Parfenona Erehtejon ne mav narizhnogo rozfarbuvannya Svitli muri sporudi vidtinyali lishe buzkovogo koloru friz i delikatno vvedene zolochennya okremih detalej V nezvichnosti planovogo rozplanuvannya Erehtejona i jogo vidhodi vid geroyichnosti i velichi doriki buli nibi peredbachennya novogo etapa v rozvitku davnogreckoyi arhitekturi Davnogrecka arhitektura u Malij AziyiDokladnishe Mavzolej u Galikarnasi Obrazna forma davnogreckoyi arhitekturi v Malij Aziyi mala suto inshij shlyah rozvitku nizh u Afinah chi materikovij Greciyi Nablizhenist do maloazijskih narodiv vidbilas u bilshij dekorativnosti ciyeyi arhitekturi ta inshim idejnim navantazhennyam Yasnist i geroyika attichnoyi arhitekturi tut ne mali poshirennya Nabuli poshirennya pishnist i grandioznist pritamanni maloazijskim kulturnim centram Ci oznaki mali drugij hram Artemidi u misti Efes ta hram Artemidi u Sardah Obidvi hramovi sporudi buli davno porujnovani i vidomi lishe za opisami antichnih avtoriv Desho bilshe svidoctv zberezheno pro mavzolej u Galikarnasi Jogo vibuduvali blizko 353 roku do n e davnogrecki arhitektori Pifij ta Satir Desho novim bulo te sho zamovniceyu mavzoleyu bula druzhina carya namisnika perskoyi provinciyi Kariya i sporuda mala uslaviti ne mifichnogo geroya chi boga grekiv i ne vidatnu osobu greka Arhitektori mali pristosuvati grecku arhitekturu i yiyi obraznij lad dlya novoyi funkciyi uvichnennya pam yati tirana malenkoyi provinciyi Pevnoyu miroyu proobrazom Galikarnaskogo mavzoleyu mozhna nazvati zvedenu na chvert stolittya ranishe grobnicyu likijskogo satrapa Arbida v m Ksanf pam yatka vidoma sogodni yak Monument nereyid Obidvi pam yatki bagato v chomu zberigayuchi grecki tradiciyi i budivelni prijomi nesut yavnij vpliv shidnoyi arhitekturi Jmovirno model majbutnogo mavzoleyu rozdivlyalas shlyahetni zamovniki i zupinilas lishe na pishnomu i nadto monumentalnomu varianti zvichnomu dlya azijskih kultur Visota kubichnoyi sporudi syagala ne mensh yak 40 50 metriv Nizhnij yarus mavzoleyu stvoryuvali pidmurki ta cokolnij poverh z dobre vitesanih kam yanih bril bez vikon Drugij yarus mav vidkritu kolonadu ionichnogo ordera Pishnosti sporudi spriyali chislenni skulpturi i pishnij friz i karniz pid dahom sho obigav sporudu po perimetru Stupinchastij chotirishilij dah mav postament dlya kvadrigi sho vinchala sporudu Nezvichna arhitekturna sporuda viklikala zdivuvannya prigolomshenist i bula ogoloshena odnim iz semi div todishnogo svitu Sporuda dostoyala do 15 st i bula znachno poshkodzhena zemletrusom sho unemozhlivilo yiyi tochnu rekonstrukciyu U 1489 roci hristiyanski licari joaniti stali vikoristovuvati jogo ulamki dlya zamka yakij voni zvodili nepodalik Voni sklali chastinu fortechnih stin z blokiv zelenogo kamenya harakternih dlya osnovnoyi chastini Mavzoleyu Ce zvichna praktika budivnictva zamkiv i fortec u dobu serednovichchya yak dlya hristiyan tak i musulman kotrim buli bajduzhi bud yaki starovinni sporudi koli vinikala potreba u budivelnih materialah Yih prosto brali z porujnovanih starovinnih pam yatok Pochatkovij period ellinizmuPergamon muzej Berlin Naukovci poznachayut kinec 4 st do n e pochatkom dobi Ellinizmu Grecka kultura viplesnulas z materikovoyi Greciyi davno ale z kincya 4 st do n e pochavsya yiyi yakisno novij period Vona pochala obslugovuvati novi derzhavni utvorennya kotri vinikli na ruyinah nedovgoyi derzhavi pidkorenih zemel i narodiv Oleksandrom Makedonskim Novi upraviteli derzhavnih utvoren i nova elita kolishni gerenali i vijskovi armij Oleksandra Makedonskogo Dva najbilsh yaskravi prikladi cogo periodu Pergamska derzhava i grecka derzhava v delti richki Nil na uzberezhzhi Seredzemnogo morya zi stoliceyu u misti Aleksandriya Ellinistichnij Yegipet Div takozhDavnogrecka keramika Skulptura Starodavnoyi GreciyiPrimitkiJohn Boardman Jose Dorig Werner Fuchs and Max Hirmer The Art and Architecture of Ancient Greece London Thames and Hudson 1967 Vseobshaya istoriya iskusstv M Iskusstvo 1956 s 161 Vseobshaya istoriya iskusstv M Iskusstvo 1956 s 171 Vseobshaya istoriya iskusstv M Iskusstvo 1956 s 164 Vseobshaya istoriya iskusstv M Iskusstvo 1956 s 165 Vseobshaya istoriya iskusstv M Iskusstvo 1956 s 182PosilannyaPortal Mistectvo Portal Starodavnya Greciya Portal Arhitektura Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Arhitektura Starodavnoyi GreciyiDzherelaArhitektura antichnogo svitu Slovnik dovidnik navch posib dlya stud arhitektur spec vish navch zakl O I Kolodrubska 2 ge vid dopovn i pererobl L Ukr bestseler 2011 249 s il Bibliogr s 243 247 65 nazv ISBN 978 966 2384 15 4 Vseobshaya istoriya iskusstv M Iskusstvo 1956 John Boardman Jose Dorig Werner Fuchs and Max Hirmer The Art and Architecture of Ancient Greece Thames and Hudson London 1967 Michael and Reynold Higgins A Geological Companion to Greece and the Aegean Cornell University Press 1996 ISBN 978 0 8014 3337 5 Donald E Strong The Classical World Paul Hamlyn London 1965 Henri Stierlin Greece From Mycenae to the Parthenon Taschen 2004LiteraturaIstoriya arhitekturi i mistobuduvannya Antichnogo svitu I O Grimanova ta in D b v 2006 255 s Seriya Istoriya zarubizhnoyi arhitekturi ta mistobuduvannya ISBN 966 84 90 20 7 Istoriya arhitekturi i mistobuduvannya Starodavnogo svitu I O Grimanova M V Sisojlov D b v 2006 201 s mal Seriya Istoriya zarubizhnoyi arhitekturi ta mistobuduvannya ISBN 966 84 90 20 7