Грузинсько-абхазький конфлікт — етнополітичний конфлікт між грузинами та абхазами в Абхазії, де-факто незалежної, частково визнаної Республіка Абхазія. У ширшому сенсі грузинсько-абхазький конфлікт можна розглядати як частину геополітичного конфлікту в Кавказькому регіоні, який посилився наприкінці XX століття з розпадом Радянського Союзу в 1991 році.
Грузинсько-абхазький конфлікт | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||
Сторони | |||||||
![]() ![]() ![]() | ![]() ![]() ![]() | ||||||
Втрати | |||||||
7 українців | |||||||
1Рівень участі Росії до 2008 спірний |
Конфлікт, один із найкровопролитніших у пострадянський час, залишається неврегульованим. Уряд Грузії кілька разів пропонував Абхазії значну автономію. Однак і абхазький уряд, і опозиція в Абхазії відмовляються від будь-яких форм спілки з Грузією. Абхази вважають свою незалежність результатом визвольної війни від Грузії, а грузини вважають, що історично Абхазія завжди входила до складу Грузії. Грузини становили найбільшу етнічну групу в довоєнній Абхазії: станом на 1989 рік їхня чисельність становила 45,7%, але в 2014 році більшість грузинів, що залишилися в Абхазії, хочуть залишитися незалежними від Грузії. Під час війни абхазька сепаратистська сторона провела кампанію етнічних чисток, в результаті якої було вигнано до 250 000 осіб і вбито понад 5 000 етнічних грузин. Лісабонська, Будапештська конвенції Організації з безпеки та співробітництва в Європі (ОБСЄ) та Стамбул офіційно визнали що також згадується у резолюції GA/10708 Генеральної Асамблеї ООН. Рада Безпеки ООН ухвалила низку резолюцій, у яких закликає до припинення вогню.
Розгортання конфлікту
Напруженість у відносинах між грузинським урядом і абхазькою автономією виявлялася періодично ще в радянський період. Міграційна політика, що проводилася ще при Лаврентії Берії, привела до того, що абхази стали складати меншість від чисельності населення регіону (до початку 1990-х років їх було не більше 17% від всього населення Абхазії). Заселення грузин на територію Абхазії (1937-1954 роки) відбувалося шляхом підселення в абхазькі села, а також заселення грузинами грецьких сіл, що звільнилися після депортації греків з Абхазії в 1949 році. Абхазька мова (аж до 1950 року) була виключена з програми середньої школи і замінена обов'язковим вивченням грузинської мови.
Масові виступи і збурення серед абхазького населення з вимогою виведення Абхазії зі складу Грузинської РСР спалахували в квітні 1957 року, в квітні 1967 року і найбільші ‑ у травні і вересні 1978 року.
Загострення відносин між Грузією і Абхазією почалося 18 березня 1989 року. Цього дня в селі Лихни (стародавній столиці абхазьких князів) відбулися 30 тисячні Збори абхазького народу, на яких була висунута пропозиція про вихід Абхазії зі складу Грузії і відновлення її в статусі союзної республіки.
15-16 липня 1989 року в Сухумі відбулися зіткнення між грузинами і абхазами. В ході заворушень, за наявними повідомленнями, загинуло 16 чоловік і близько 140 було поранено. Для припинення безладів були застосовані війська. Керівництво республіки тоді зуміло врегулювати конфлікт і події залишилися без серйозних наслідків. Пізніше стабілізували ситуацію і значні поступки вимогам абхазького керівництва, зроблені в період перебування при владі в Тбілісі Звіада Гамсахурдія.
21 лютого 1992 року правляча Військова рада Грузії оголосила про скасування Конституції Грузинської РСР 1978 року і відновлення конституції Грузинської демократичної республіки 1921 року. Абхазьке керівництво сприйняло відміну радянської конституції Грузії як фактичну відміну автономного статусу Абхазії, і 23 липня 1992 року Верховна Рада республіки (при бойкоті сесії з боку депутатів‑грузин) відновила дію Конституції Абхазької Радянської республіки 1925 року, згідно з якою Абхазія є суверенною державою (це рішення Верховної Ради Абхазії не було визнане на міжнародному рівні). Верховна рада Абхазії розділилася на дві частини — абхазьку і грузинську.
Почалися масові звільнення грузин з силових структур автономії, а також створення «абхазької гвардії». Як заходи у відповідь в Тбілісі було ухвалено рішення про введення військ в автономію. Офіційною причиною була названа необхідність охорони залізниці, що використовувалася як єдиний маршрут транспортування вантажів з Росії до Вірменії, що вже перебувала у стані війни з Азербайджаном.
Війна 1992—1993 років
14 серпня 1992 року між Грузією і Абхазією почалися військові дії, які переросли в справжню війну із застосуванням авіації, артилерії та інших видів зброї. Початок військової фази грузино-абхазького конфлікту поклало введення до Абхазії грузинських військ під приводом звільнення захопленого звіадистами віце-прем'єра Грузії Александра Кавсадзе, що утримувався на території Абхазії, охорони комунікацій, в т.ч. залізниці, і інших важливих об'єктів. Основна частина грузинських військ увійшла до Абхазії з півдня, на півночі (на кордоні РФ) був висаджений десант з моря. Цей крок викликав запеклий опір абхазів, а також інших етнічних громад Абхазії.
Метою грузинського уряду було встановлення контролю над частиною своєї території і збереження її цілісності. Метою абхазьких влад — розширення прав автономії і, зрештою, отримання незалежності. Політичну і матеріальну підтримку абхазькій стороні надавала Росія.
З боку центрального уряду Грузії виступали Національна Гвардія, парамілітарні формування і окремі добровольці, з боку абхазького керівництва — збройні формування негрузинського населення автономії і добровольці (з російських республік Північного Кавказу, з бунтівної Чечні, а також російські козаки).
3 вересня 1992 року в Москві в ході зустрічі Бориса Єльцина і Едуарда Шеварднадзе (що займали у той час пости президента РФ і голови Держради Грузії) був підписаний документ, що передбачав припинення вогню, виведення грузинських військ з Абхазії, повернення біженців. Оскільки конфліктуючі сторони не виконали жодного пункту угоди, військові дії продовжилися.
Підготовка
Уряд Абхазії на чолі з головою Верховної Ради Владиславом Ардзінба перебазувався в Гудаутський район. Введення грузинських військ привело до масової втечі абхазького і російськомовного населення, зокрема на територію Росії. Тут абхазькі загони отримали підтримку зброєю і численними добровольцями, зокрема з боку Конфедерації гірських народів Кавказу (КГНК), що заявила про готовність чеченців, кабардинців, інгушів, черкесів, адигейців разом з етнічно спорідненими їм абхазами виступити проти грузин. Створення, підготовка, озброєння і відправка до Абхазії ополченських формувань не могли залишатися непоміченими російською владою, проте російське керівництво воліло не втручатися. Заступником губернатора Краснодарського краю А.І.Травниковим з метою припинення втечі з Абхазії в Краснодарський край, і стабілізації обстановки з біженцями, був відданий наказ про закриття державного кордону Росії з Абхазією, а добровольцям (що мали досвід бойових дій) і козакам-кубанцям (похідний отаман ККВ А. Прихода) з Придністров'я було забезпечено перекидання до Абхазії.
Рішення про введення до Абхазії частин КГНК було ухвалене на з'їзді в Нальчику. Основу загонів КНК склали кабардинці і адигейці. Міністром оборони Абхазії був призначений кабардинець Солтан Сосналієв — полковник радянської армії, котрий брав участь в афганській війні. Начальником штабу — молодий адигеєць Амін Зехов. Командувачем флотом Абхазії став дагестанець Алі Алієв — офіцер радянського ВМФ. Трохи пізніше до Абхазії стали прибувати і чеченці. Чисельність їхнього загону ніколи не перевищувала 500 чоловік.
Взяття Гагри
До жовтня 1992 року, отримавши поповнення і велику кількість сучасного озброєння, абхази взялися до наступальних дій. Було відбито місто Гагра, в боях за який велику роль зіграв так званий «абхазький батальйон». Узявши Гагру, абхази встановили контроль над стратегічно важливою територією, прилеглою до російського кордону, налагодили лінії постачання з Конфедерацією гірських народів Північного Кавказу, що підтримувала їх, і стали готуватися до наступу на Сухумі. В ході штурму Гагри (у якому, за твердженням грузинської сторони, брали участь російські танки) абхази, як стверджується, отримали в своє розпорядження близько десяти бойових машин піхоти і бронетранспортерів. Згодом, у відповідь на звинувачення Грузії в тому, що Росія забезпечувала бунтівну автономію зброєю, абхазьке керівництво стверджувало, що в бойових діях використовувалася трофейна зброя.
При цьому в зоні конфлікту, на території, контрольованій абхазькими і грузинськими силами, опинилося кілька частин російських Збройних Сил, що перебували тут ще з радянських часів (авіабаза в Гудауті, військово-сейсмічна лабораторія в Нижніх Ешерах і батальйоні ПДВ в Сухумі). Формально вони зберігали нейтральний статус, займаючись охороною майна Міністерства оборони РФ і забезпеченням безпеки гуманітарних операцій (евакуація мирного населення і відпочиваючих, доставка продуктів в блоковане місто Ткварчелі). В той же час грузинська сторона звинувачувала російських військовослужбовців у виконанні розвідувальних операцій на користь абхазів.
Позиційна війна
До кінця 1992 року війна набула позиційного характеру, де жодна із сторін не могла отримати перемогу. 15 грудня 1992 року Грузія і Абхазія підписали декілька документів про припинення військових дій і виведення всіх важких озброєнь і військ з регіону військових дій. Наступив період відносного затишшя, але на початку 1993 року військові дії поновилися після абхазького наступу на Сухумі, зайнятого грузинськими військами.
27 липня 1993 року, після тривалих боїв, у Сочі було підписано Угоду про тимчасове припинення вогню, в якому Росія виступала в ролі гаранта.
«Битва за Сухумі»
Попри підписану угоду абхазька сторона, спираючись головно на найманців з північного Кавказу і російських військовиків, продовжила активні бойові дії.
16–27 вересня 1993 року розгорілася битва, що увійшла до історії конфлікту як «Битва за Сухумі». Абхази порушили перемир'я і відновили наступ. Для посилення свого угрупування грузини спробували перекидати війська в Сухумі на цивільних літаках. Абхази, розгорнувши справжнє полювання на цивільну авіацію, зуміли збити із зенітних установок на катерах декілька літаків, що заходили на посадку в аеропорту Сухумі (20 вересня — Ту-134, 21 вересня — Ту-134, 22 вересня — Ту-154, 23 вересня — Ту-134). Як стверджують учасники бойових дій (з абхазького боку), значну роль зіграло також отримання абхазами від Росії артилерії і мінометів, забезпечення їх необхідними боєприпасами і навчання бойових розрахунків.
27 вересня Сухумі був узятий абхазькими і північнокавказькими загонами, у складі яких бойовий досвід отримали багато майбутніх чеченських лідерів, зокрема Шаміль Басаєв. Евакуацію комбатантів і цивільного населення здійснював російський Чорноморський флот, хоча великі маси біженців намагалися вибратися з Сухумі також на схід, через Кодорську ущелину, і уздовж узбережжя. Існує кілька суперечливих версій щодо того, яким чином вдалося вибратися з обложеного міста самому Едуарду Шеварднадзе, проте і абхази, і грузини сходяться на думках про те, що він покинув свої війська і мирне населення напризволяще.
Після взяття Сухумі були захоплені в полон і страчено 17 міністрів прогрузинського уряду Абхазії на чолі з Ж. Шартава.
З огляду на порушення угод Росія навіть ввела формальні санкції на торгівлю з Абхазією. Грузинські війська були вимушені повністю покинути Абхазію.
Підсумок збройного протистояння
Збройний конфлікт 1992‑1993 років, за обнародуваними даними сторін, забрав життя 4 тис. грузин (ще 1 тис. зникли безвісти) і 4 тис. абхазів. Втрати економіки автономії склали 10,7 млрд доларів. Близько 250 тисяч грузин (майже половина населення) були вимушені бігти з Абхазії.
Заморожений конфлікт
14 травня 1994 року в Москві між грузинською і абхазькою сторонами за посередництва Росії було підписано Угоду про припинення вогню і роз'єднанні сил. На основі цього документа і подальшого рішення Ради голів держав СНД в зоні конфлікту з червня 1994 року розміщені Колективні сили по підтримці миру СНД, в завдання яких входить підтримка режиму невідновлення вогню.
Колективні миротворчі сили, повністю укомплектовані російськими військовослужбовцями, контролюють 30 кілометрову зону безпеки в зоні грузино-абхазького конфлікту. У зоні конфлікту постійно перебувало близько трьох тисяч миротворців. Мандат терміну дії російських миротворців був визначений в шість місяців, після закінчення цього терміну Рада голів держав СНД мала приймати рішення про продовження терміну їхнього мандата.
2 квітня 2002 року був підписаний грузинсько-абхазький протокол, згідно з яким патрулювання верхньої частини Кодорської ущелини (територія Абхазької автономії, контрольована Грузією) було доручене російським миротворцям і військовим спостерігачам ООН.
Верхня Абхазія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0zTDBGaWEyaGhlbWxoWDB0dlpHOXlhVjluYjNKblpTNXdibWN2TWpJd2NIZ3RRV0pyYUdGNmFXRmZTMjlrYjNKcFgyZHZjbWRsTG5CdVp3PT0ucG5n.png)
25 липня 2006 підрозділи грузинських збройних сил і МВС (до 1,5 тис. чоловік) були введені в Кодорську ущелину для проведення спецоперації проти місцевих озброєних сванських формувань («ополчення», або батальйону «Монадіре») Емзара Квіциані, що відмовився підкорятися наказам міністра оборони Грузії Іраклія Окруашвілі скласти зброю. Квіциані був звинувачений в «зраді батьківщині».
Офіційні переговори між Сухумі і Тбілісі після цього були перервані. Як підкреслювала влада Абхазії, переговори між сторонами можуть поновитися тільки в тому випадку, якщо Грузія почне виконувати Резолюцію Ради Безпеки ООН, яка передбачає виведення військ з Кодорі.
27 вересня 2006 року, в день пам'яті і скорботи, указом президента Грузії Михайла Саакашвілі Кодорі був перейменований на Верхню Абхазію. У селі Чхалта на території ущелини був розміщений так званий «законний уряд Абхазії» у вигнанні. За декілька кілометрів від цього села дислоковались абхазькі військові формування, підконтрольні Сухумі. Абхазька влада не визнала «уряд у вигнанні» і виступила категорично проти його присутності в Кодорській ущелині.
18 жовтня 2006 року Народне зібрання Абхазії звернулося до російського керівництва з проханням визнати незалежність республіки і встановити між двома державами асоційовані відносини. Зі свого боку російське керівництво неодноразово заявляло про безумовне визнання територіальної цілісності Грузії, невід'ємною частиною якої є Абхазія.
Війна 2008 року
10 серпня 2008 Російсько-грузинська війна поширилася і на Абхазію, коли абхазькі сепаратисти в умовах російського вторгнення в Грузію зайнялися військовим вирішенням власних задач, і за підтримки російської авіації розгорнули широкомасштабний наступ на грузинські сили. За словами лідера абхазьких сепаратистів Сергія Багапша близько 1000 спеціальних загонів розгорнули «військову операцію» з метою витіснення грузинських військ з Кодорської ущелини, яку вони до того контролювали В результаті цієї атаки грузинські війська були змушені залишити свої позиції.
26 серпня 2008 року Росія офіційно визнала Абхазію (а також і Південну Осетію) незалежними державами.
У відповідь на визнання Росією Абхазії та Південної Осетії уряд Грузії оголосив, що країна розірвала всі дипломатичні відносини з Росією та вийшла зі Співдружності Незалежних Держав.
Після війни
Відносини між Грузією та Абхазією після війни залишалися напруженими. Грузія посилила ізоляцію Абхазії, ввівши морську блокаду Абхазії. Під час церемонії відкриття нової будівлі посольства Грузії в Києві (Україна) у листопаді 2009 року президент Грузії Михайло Саакашвілі заявив, що жителі Південної Осетії та Абхазії також можуть користуватися його об’єктами. «Хочу запевнити вас, мої дорогі друзі, що це також ваш дім, і тут ви завжди зможете знайти підтримку та розуміння», – сказав він.
9 липня 2012 року Парламентська асамблея ОБСЄ на своїй щорічній сесії в Монако прийняла резолюцію, яка підкреслила територіальну цілісність Грузії та назвала відокремлені Абхазію та Південну Осетію «окупованими територіями». Резолюція «закликає уряд і парламент Російської Федерації, а також фактичну владу Абхазії, Грузії та Південної Осетії, Грузія, дозволити Моніторинговій місії Європейського Союзу безперешкодний доступ на окуповані території». Також йдеться про те, що Парламентська асамблея ОБСЄ «занепокоєна гуманітарною ситуацією переміщених осіб як у Грузії, так і на окупованих територіях Абхазії, Грузії та Південної Осетії, Грузія, а також відмовою у праві на повернення на свої місця. життя».
Примітки
- Murphy, p. 14.
- . mfaapsny.org. Архів оригіналу за 5 березня 2016. Процитовано 28 червня 2015.
- . . . 31 січня 1994. Архів оригіналу за 21 червня 2015.
- Gamakharia, Jemal (2015). (PDF). с. 7. ISBN . Архів оригіналу (PDF) за 7 лютого 2021. Процитовано 31 січня 2021.
- . un.org. Архів оригіналу за 18 липня 2014. Процитовано 28 червня 2015.
- Bruno Coppieters; Alekseĭ Zverev; Dmitriĭ Trenin (1998). Commonwealth and Independence in Post-Soviet Eurasia Commonwealth and Independence in Post-Soviet Eurasia. Portland, OR: F. Cass. с. 61. ISBN .
- . Архів оригіналу за 18 листопада 2007. Процитовано 2 липня 2008.
- . Архів оригіналу за 3 вересня 2010. Процитовано 2 липня 2008.
- . Архів оригіналу за 29 жовтня 2013. Процитовано 2 липня 2008.
- . Архів оригіналу за 19 жовтня 2012. Процитовано 2 липня 2008.
- http://www.guardian.co.uk/world/2008/aug/10/georgia.russia3 [ 1 жовтня 2012 у Wayback Machine.] Georgia under all-out attack in breakaway Abkhazia
- "Georgia breaks ties with Russia" [ 6 жовтня 2014 у Wayback Machine.] BBC News. Accessed on August 29, 2008.
- Yuschenko, Saakashvili open new building of Georgian Embassy in Kyiv [ 23 листопада 2009 у Wayback Machine.], Interfax-Ukraine (November 19, 2009)
- . Архів оригіналу за 14 липня 2012. Процитовано 24 липня 2012.
Література
- Г. М. Перепелиця. Грузинсько-абхазький конфлікт // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т. /Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К: Знання України, 2004 — Т.1 — 760с.
Посилання
- Абхазский сепаратизм зародился в лабиринтах КГБ.— Международное историко-просветительское, благотворительное и правозащитное общество «Мемориал», Джерело: Expertclub, Грузія.— 28 грудня 2009 [ 5 грудня 2019 у Wayback Machine.]
- Грузино‑абхазский конфликт: краткая история [ 3 липня 2008 у Wayback Machine.]
- Предварительные результаты уголовных расследований по фактам массовых убийств — абхазская точка зрения на конфликт [ 5 листопада 2008 у Wayback Machine.]
- Досвід конфлікту Грузії й Абхазії та висновки для України [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.] // UaModna, 18 вересня 2015
- Предыстория и причины конфликта, история конфликта, пути решения и новости [ 8 вересня 2008 у Wayback Machine.]
- Сборник документов, соглашений, договоров по грузино-абхазскому урегулированию [ 20 жовтня 2007 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Gruzinsko abhazkij konflikt etnopolitichnij konflikt mizh gruzinami ta abhazami v Abhaziyi de fakto nezalezhnoyi chastkovo viznanoyi Respublika Abhaziya U shirshomu sensi gruzinsko abhazkij konflikt mozhna rozglyadati yak chastinu geopolitichnogo konfliktu v Kavkazkomu regioni yakij posilivsya naprikinci XX stolittya z rozpadom Radyanskogo Soyuzu v 1991 roci Gruzinsko abhazkij konfliktData 1989 niniMisce Abhaziya GruziyaRezultat StoroniGruziya UNA UNSO 1992 1993 Ichkeriya 2001 Abhaziya Rosiya1 z 2008 Konfederaciya girskih narodiv Kavkazu 1992 1993 Ichkeriya 1991 1993 Vtrati7 ukrayinciv1Riven uchasti Rosiyi do 2008 spirnij Konflikt odin iz najkrovoprolitnishih u postradyanskij chas zalishayetsya nevregulovanim Uryad Gruziyi kilka raziv proponuvav Abhaziyi znachnu avtonomiyu Odnak i abhazkij uryad i opoziciya v Abhaziyi vidmovlyayutsya vid bud yakih form spilki z Gruziyeyu Abhazi vvazhayut svoyu nezalezhnist rezultatom vizvolnoyi vijni vid Gruziyi a gruzini vvazhayut sho istorichno Abhaziya zavzhdi vhodila do skladu Gruziyi Gruzini stanovili najbilshu etnichnu grupu v dovoyennij Abhaziyi stanom na 1989 rik yihnya chiselnist stanovila 45 7 ale v 2014 roci bilshist gruziniv sho zalishilisya v Abhaziyi hochut zalishitisya nezalezhnimi vid Gruziyi Pid chas vijni abhazka separatistska storona provela kampaniyu etnichnih chistok v rezultati yakoyi bulo vignano do 250 000 osib i vbito ponad 5 000 etnichnih gruzin Lisabonska Budapeshtska konvenciyi Organizaciyi z bezpeki ta spivrobitnictva v Yevropi OBSYe ta Stambul oficijno viznali sho takozh zgaduyetsya u rezolyuciyi GA 10708 Generalnoyi Asambleyi OON Rada Bezpeki OON uhvalila nizku rezolyucij u yakih zaklikaye do pripinennya vognyu Rozgortannya konfliktuNapruzhenist u vidnosinah mizh gruzinskim uryadom i abhazkoyu avtonomiyeyu viyavlyalasya periodichno she v radyanskij period Migracijna politika sho provodilasya she pri Lavrentiyi Beriyi privela do togo sho abhazi stali skladati menshist vid chiselnosti naselennya regionu do pochatku 1990 h rokiv yih bulo ne bilshe 17 vid vsogo naselennya Abhaziyi Zaselennya gruzin na teritoriyu Abhaziyi 1937 1954 roki vidbuvalosya shlyahom pidselennya v abhazki sela a takozh zaselennya gruzinami greckih sil sho zvilnilisya pislya deportaciyi grekiv z Abhaziyi v 1949 roci Abhazka mova azh do 1950 roku bula viklyuchena z programi serednoyi shkoli i zaminena obov yazkovim vivchennyam gruzinskoyi movi Masovi vistupi i zburennya sered abhazkogo naselennya z vimogoyu vivedennya Abhaziyi zi skladu Gruzinskoyi RSR spalahuvali v kvitni 1957 roku v kvitni 1967 roku i najbilshi u travni i veresni 1978 roku Zagostrennya vidnosin mizh Gruziyeyu i Abhaziyeyu pochalosya 18 bereznya 1989 roku Cogo dnya v seli Lihni starodavnij stolici abhazkih knyaziv vidbulisya 30 tisyachni Zbori abhazkogo narodu na yakih bula visunuta propoziciya pro vihid Abhaziyi zi skladu Gruziyi i vidnovlennya yiyi v statusi soyuznoyi respubliki 15 16 lipnya 1989 roku v Suhumi vidbulisya zitknennya mizh gruzinami i abhazami V hodi zavorushen za nayavnimi povidomlennyami zaginulo 16 cholovik i blizko 140 bulo poraneno Dlya pripinennya bezladiv buli zastosovani vijska Kerivnictvo respubliki todi zumilo vregulyuvati konflikt i podiyi zalishilisya bez serjoznih naslidkiv Piznishe stabilizuvali situaciyu i znachni postupki vimogam abhazkogo kerivnictva zrobleni v period perebuvannya pri vladi v Tbilisi Zviada Gamsahurdiya 21 lyutogo 1992 roku pravlyacha Vijskova rada Gruziyi ogolosila pro skasuvannya Konstituciyi Gruzinskoyi RSR 1978 roku i vidnovlennya konstituciyi Gruzinskoyi demokratichnoyi respubliki 1921 roku Abhazke kerivnictvo sprijnyalo vidminu radyanskoyi konstituciyi Gruziyi yak faktichnu vidminu avtonomnogo statusu Abhaziyi i 23 lipnya 1992 roku Verhovna Rada respubliki pri bojkoti sesiyi z boku deputativ gruzin vidnovila diyu Konstituciyi Abhazkoyi Radyanskoyi respubliki 1925 roku zgidno z yakoyu Abhaziya ye suverennoyu derzhavoyu ce rishennya Verhovnoyi Radi Abhaziyi ne bulo viznane na mizhnarodnomu rivni Verhovna rada Abhaziyi rozdililasya na dvi chastini abhazku i gruzinsku Pochalisya masovi zvilnennya gruzin z silovih struktur avtonomiyi a takozh stvorennya abhazkoyi gvardiyi Yak zahodi u vidpovid v Tbilisi bulo uhvaleno rishennya pro vvedennya vijsk v avtonomiyu Oficijnoyu prichinoyu bula nazvana neobhidnist ohoroni zaliznici sho vikoristovuvalasya yak yedinij marshrut transportuvannya vantazhiv z Rosiyi do Virmeniyi sho vzhe perebuvala u stani vijni z Azerbajdzhanom Vijna 1992 1993 rokivDokladnishe Vijna v Abhaziyi 1992 1993 14 serpnya 1992 roku mizh Gruziyeyu i Abhaziyeyu pochalisya vijskovi diyi yaki pererosli v spravzhnyu vijnu iz zastosuvannyam aviaciyi artileriyi ta inshih vidiv zbroyi Pochatok vijskovoyi fazi gruzino abhazkogo konfliktu poklalo vvedennya do Abhaziyi gruzinskih vijsk pid privodom zvilnennya zahoplenogo zviadistami vice prem yera Gruziyi Aleksandra Kavsadze sho utrimuvavsya na teritoriyi Abhaziyi ohoroni komunikacij v t ch zaliznici i inshih vazhlivih ob yektiv Osnovna chastina gruzinskih vijsk uvijshla do Abhaziyi z pivdnya na pivnochi na kordoni RF buv visadzhenij desant z morya Cej krok viklikav zapeklij opir abhaziv a takozh inshih etnichnih gromad Abhaziyi Metoyu gruzinskogo uryadu bulo vstanovlennya kontrolyu nad chastinoyu svoyeyi teritoriyi i zberezhennya yiyi cilisnosti Metoyu abhazkih vlad rozshirennya prav avtonomiyi i zreshtoyu otrimannya nezalezhnosti Politichnu i materialnu pidtrimku abhazkij storoni nadavala Rosiya Z boku centralnogo uryadu Gruziyi vistupali Nacionalna Gvardiya paramilitarni formuvannya i okremi dobrovolci z boku abhazkogo kerivnictva zbrojni formuvannya negruzinskogo naselennya avtonomiyi i dobrovolci z rosijskih respublik Pivnichnogo Kavkazu z buntivnoyi Chechni a takozh rosijski kozaki 3 veresnya 1992 roku v Moskvi v hodi zustrichi Borisa Yelcina i Eduarda Shevardnadze sho zajmali u toj chas posti prezidenta RF i golovi Derzhradi Gruziyi buv pidpisanij dokument sho peredbachav pripinennya vognyu vivedennya gruzinskih vijsk z Abhaziyi povernennya bizhenciv Oskilki konfliktuyuchi storoni ne vikonali zhodnogo punktu ugodi vijskovi diyi prodovzhilisya Pidgotovka Uryad Abhaziyi na choli z golovoyu Verhovnoyi Radi Vladislavom Ardzinba perebazuvavsya v Gudautskij rajon Vvedennya gruzinskih vijsk privelo do masovoyi vtechi abhazkogo i rosijskomovnogo naselennya zokrema na teritoriyu Rosiyi Tut abhazki zagoni otrimali pidtrimku zbroyeyu i chislennimi dobrovolcyami zokrema z boku Konfederaciyi girskih narodiv Kavkazu KGNK sho zayavila pro gotovnist chechenciv kabardinciv ingushiv cherkesiv adigejciv razom z etnichno sporidnenimi yim abhazami vistupiti proti gruzin Stvorennya pidgotovka ozbroyennya i vidpravka do Abhaziyi opolchenskih formuvan ne mogli zalishatisya nepomichenimi rosijskoyu vladoyu prote rosijske kerivnictvo volilo ne vtruchatisya Zastupnikom gubernatora Krasnodarskogo krayu A I Travnikovim z metoyu pripinennya vtechi z Abhaziyi v Krasnodarskij kraj i stabilizaciyi obstanovki z bizhencyami buv viddanij nakaz pro zakrittya derzhavnogo kordonu Rosiyi z Abhaziyeyu a dobrovolcyam sho mali dosvid bojovih dij i kozakam kubancyam pohidnij otaman KKV A Prihoda z Pridnistrov ya bulo zabezpecheno perekidannya do Abhaziyi Rishennya pro vvedennya do Abhaziyi chastin KGNK bulo uhvalene na z yizdi v Nalchiku Osnovu zagoniv KNK sklali kabardinci i adigejci Ministrom oboroni Abhaziyi buv priznachenij kabardinec Soltan Sosnaliyev polkovnik radyanskoyi armiyi kotrij brav uchast v afganskij vijni Nachalnikom shtabu molodij adigeyec Amin Zehov Komanduvachem flotom Abhaziyi stav dagestanec Ali Aliyev oficer radyanskogo VMF Trohi piznishe do Abhaziyi stali pribuvati i chechenci Chiselnist yihnogo zagonu nikoli ne perevishuvala 500 cholovik Vzyattya Gagri Do zhovtnya 1992 roku otrimavshi popovnennya i veliku kilkist suchasnogo ozbroyennya abhazi vzyalisya do nastupalnih dij Bulo vidbito misto Gagra v boyah za yakij veliku rol zigrav tak zvanij abhazkij bataljon Uzyavshi Gagru abhazi vstanovili kontrol nad strategichno vazhlivoyu teritoriyeyu prilegloyu do rosijskogo kordonu nalagodili liniyi postachannya z Konfederaciyeyu girskih narodiv Pivnichnogo Kavkazu sho pidtrimuvala yih i stali gotuvatisya do nastupu na Suhumi V hodi shturmu Gagri u yakomu za tverdzhennyam gruzinskoyi storoni brali uchast rosijski tanki abhazi yak stverdzhuyetsya otrimali v svoye rozporyadzhennya blizko desyati bojovih mashin pihoti i bronetransporteriv Zgodom u vidpovid na zvinuvachennya Gruziyi v tomu sho Rosiya zabezpechuvala buntivnu avtonomiyu zbroyeyu abhazke kerivnictvo stverdzhuvalo sho v bojovih diyah vikoristovuvalasya trofejna zbroya Pri comu v zoni konfliktu na teritoriyi kontrolovanij abhazkimi i gruzinskimi silami opinilosya kilka chastin rosijskih Zbrojnih Sil sho perebuvali tut she z radyanskih chasiv aviabaza v Gudauti vijskovo sejsmichna laboratoriya v Nizhnih Esherah i bataljoni PDV v Suhumi Formalno voni zberigali nejtralnij status zajmayuchis ohoronoyu majna Ministerstva oboroni RF i zabezpechennyam bezpeki gumanitarnih operacij evakuaciya mirnogo naselennya i vidpochivayuchih dostavka produktiv v blokovane misto Tkvarcheli V toj zhe chas gruzinska storona zvinuvachuvala rosijskih vijskovosluzhbovciv u vikonanni rozviduvalnih operacij na korist abhaziv Pozicijna vijna Do kincya 1992 roku vijna nabula pozicijnogo harakteru de zhodna iz storin ne mogla otrimati peremogu 15 grudnya 1992 roku Gruziya i Abhaziya pidpisali dekilka dokumentiv pro pripinennya vijskovih dij i vivedennya vsih vazhkih ozbroyen i vijsk z regionu vijskovih dij Nastupiv period vidnosnogo zatishshya ale na pochatku 1993 roku vijskovi diyi ponovilisya pislya abhazkogo nastupu na Suhumi zajnyatogo gruzinskimi vijskami 27 lipnya 1993 roku pislya trivalih boyiv u Sochi bulo pidpisano Ugodu pro timchasove pripinennya vognyu v yakomu Rosiya vistupala v roli garanta Bitva za Suhumi Popri pidpisanu ugodu abhazka storona spirayuchis golovno na najmanciv z pivnichnogo Kavkazu i rosijskih vijskovikiv prodovzhila aktivni bojovi diyi 16 27 veresnya 1993 roku rozgorilasya bitva sho uvijshla do istoriyi konfliktu yak Bitva za Suhumi Abhazi porushili peremir ya i vidnovili nastup Dlya posilennya svogo ugrupuvannya gruzini sprobuvali perekidati vijska v Suhumi na civilnih litakah Abhazi rozgornuvshi spravzhnye polyuvannya na civilnu aviaciyu zumili zbiti iz zenitnih ustanovok na katerah dekilka litakiv sho zahodili na posadku v aeroportu Suhumi 20 veresnya Tu 134 21 veresnya Tu 134 22 veresnya Tu 154 23 veresnya Tu 134 Yak stverdzhuyut uchasniki bojovih dij z abhazkogo boku znachnu rol zigralo takozh otrimannya abhazami vid Rosiyi artileriyi i minometiv zabezpechennya yih neobhidnimi boyepripasami i navchannya bojovih rozrahunkiv 27 veresnya Suhumi buv uzyatij abhazkimi i pivnichnokavkazkimi zagonami u skladi yakih bojovij dosvid otrimali bagato majbutnih chechenskih lideriv zokrema Shamil Basayev Evakuaciyu kombatantiv i civilnogo naselennya zdijsnyuvav rosijskij Chornomorskij flot hocha veliki masi bizhenciv namagalisya vibratisya z Suhumi takozh na shid cherez Kodorsku ushelinu i uzdovzh uzberezhzhya Isnuye kilka superechlivih versij shodo togo yakim chinom vdalosya vibratisya z oblozhenogo mista samomu Eduardu Shevardnadze prote i abhazi i gruzini shodyatsya na dumkah pro te sho vin pokinuv svoyi vijska i mirne naselennya naprizvolyashe Pislya vzyattya Suhumi buli zahopleni v polon i stracheno 17 ministriv progruzinskogo uryadu Abhaziyi na choli z Zh Shartava Z oglyadu na porushennya ugod Rosiya navit vvela formalni sankciyi na torgivlyu z Abhaziyeyu Gruzinski vijska buli vimusheni povnistyu pokinuti Abhaziyu Pidsumok zbrojnogo protistoyannya Zbrojnij konflikt 1992 1993 rokiv za obnaroduvanimi danimi storin zabrav zhittya 4 tis gruzin she 1 tis znikli bezvisti i 4 tis abhaziv Vtrati ekonomiki avtonomiyi sklali 10 7 mlrd dolariv Blizko 250 tisyach gruzin majzhe polovina naselennya buli vimusheni bigti z Abhaziyi Zamorozhenij konflikt14 travnya 1994 roku v Moskvi mizh gruzinskoyu i abhazkoyu storonami za poserednictva Rosiyi bulo pidpisano Ugodu pro pripinennya vognyu i roz yednanni sil Na osnovi cogo dokumenta i podalshogo rishennya Radi goliv derzhav SND v zoni konfliktu z chervnya 1994 roku rozmisheni Kolektivni sili po pidtrimci miru SND v zavdannya yakih vhodit pidtrimka rezhimu nevidnovlennya vognyu Kolektivni mirotvorchi sili povnistyu ukomplektovani rosijskimi vijskovosluzhbovcyami kontrolyuyut 30 kilometrovu zonu bezpeki v zoni gruzino abhazkogo konfliktu U zoni konfliktu postijno perebuvalo blizko troh tisyach mirotvorciv Mandat terminu diyi rosijskih mirotvorciv buv viznachenij v shist misyaciv pislya zakinchennya cogo terminu Rada goliv derzhav SND mala prijmati rishennya pro prodovzhennya terminu yihnogo mandata 2 kvitnya 2002 roku buv pidpisanij gruzinsko abhazkij protokol zgidno z yakim patrulyuvannya verhnoyi chastini Kodorskoyi ushelini teritoriya Abhazkoyi avtonomiyi kontrolovana Gruziyeyu bulo doruchene rosijskim mirotvorcyam i vijskovim sposterigacham OON Verhnya Abhaziya Teritoriya Verhnoyi Abhaziyi na karti 25 lipnya 2006 pidrozdili gruzinskih zbrojnih sil i MVS do 1 5 tis cholovik buli vvedeni v Kodorsku ushelinu dlya provedennya specoperaciyi proti miscevih ozbroyenih svanskih formuvan opolchennya abo bataljonu Monadire Emzara Kviciani sho vidmovivsya pidkoryatisya nakazam ministra oboroni Gruziyi Irakliya Okruashvili sklasti zbroyu Kviciani buv zvinuvachenij v zradi batkivshini Oficijni peregovori mizh Suhumi i Tbilisi pislya cogo buli perervani Yak pidkreslyuvala vlada Abhaziyi peregovori mizh storonami mozhut ponovitisya tilki v tomu vipadku yaksho Gruziya pochne vikonuvati Rezolyuciyu Radi Bezpeki OON yaka peredbachaye vivedennya vijsk z Kodori 27 veresnya 2006 roku v den pam yati i skorboti ukazom prezidenta Gruziyi Mihajla Saakashvili Kodori buv perejmenovanij na Verhnyu Abhaziyu U seli Chhalta na teritoriyi ushelini buv rozmishenij tak zvanij zakonnij uryad Abhaziyi u vignanni Za dekilka kilometriv vid cogo sela dislokovalis abhazki vijskovi formuvannya pidkontrolni Suhumi Abhazka vlada ne viznala uryad u vignanni i vistupila kategorichno proti jogo prisutnosti v Kodorskij ushelini 18 zhovtnya 2006 roku Narodne zibrannya Abhaziyi zvernulosya do rosijskogo kerivnictva z prohannyam viznati nezalezhnist respubliki i vstanoviti mizh dvoma derzhavami asocijovani vidnosini Zi svogo boku rosijske kerivnictvo neodnorazovo zayavlyalo pro bezumovne viznannya teritorialnoyi cilisnosti Gruziyi nevid yemnoyu chastinoyu yakoyi ye Abhaziya Vijna 2008 rokuDokladnishe Rosijsko gruzinska vijna 2008 10 serpnya 2008 Rosijsko gruzinska vijna poshirilasya i na Abhaziyu koli abhazki separatisti v umovah rosijskogo vtorgnennya v Gruziyu zajnyalisya vijskovim virishennyam vlasnih zadach i za pidtrimki rosijskoyi aviaciyi rozgornuli shirokomasshtabnij nastup na gruzinski sili Za slovami lidera abhazkih separatistiv Sergiya Bagapsha blizko 1000 specialnih zagoniv rozgornuli vijskovu operaciyu z metoyu vitisnennya gruzinskih vijsk z Kodorskoyi ushelini yaku voni do togo kontrolyuvali V rezultati ciyeyi ataki gruzinski vijska buli zmusheni zalishiti svoyi poziciyi 26 serpnya 2008 roku Rosiya oficijno viznala Abhaziyu a takozh i Pivdennu Osetiyu nezalezhnimi derzhavami U vidpovid na viznannya Rosiyeyu Abhaziyi ta Pivdennoyi Osetiyi uryad Gruziyi ogolosiv sho krayina rozirvala vsi diplomatichni vidnosini z Rosiyeyu ta vijshla zi Spivdruzhnosti Nezalezhnih Derzhav Pislya vijniVidnosini mizh Gruziyeyu ta Abhaziyeyu pislya vijni zalishalisya napruzhenimi Gruziya posilila izolyaciyu Abhaziyi vvivshi morsku blokadu Abhaziyi Pid chas ceremoniyi vidkrittya novoyi budivli posolstva Gruziyi v Kiyevi Ukrayina u listopadi 2009 roku prezident Gruziyi Mihajlo Saakashvili zayaviv sho zhiteli Pivdennoyi Osetiyi ta Abhaziyi takozh mozhut koristuvatisya jogo ob yektami Hochu zapevniti vas moyi dorogi druzi sho ce takozh vash dim i tut vi zavzhdi zmozhete znajti pidtrimku ta rozuminnya skazav vin 9 lipnya 2012 roku Parlamentska asambleya OBSYe na svoyij shorichnij sesiyi v Monako prijnyala rezolyuciyu yaka pidkreslila teritorialnu cilisnist Gruziyi ta nazvala vidokremleni Abhaziyu ta Pivdennu Osetiyu okupovanimi teritoriyami Rezolyuciya zaklikaye uryad i parlament Rosijskoyi Federaciyi a takozh faktichnu vladu Abhaziyi Gruziyi ta Pivdennoyi Osetiyi Gruziya dozvoliti Monitoringovij misiyi Yevropejskogo Soyuzu bezpereshkodnij dostup na okupovani teritoriyi Takozh jdetsya pro te sho Parlamentska asambleya OBSYe zanepokoyena gumanitarnoyu situaciyeyu peremishenih osib yak u Gruziyi tak i na okupovanih teritoriyah Abhaziyi Gruziyi ta Pivdennoyi Osetiyi Gruziya a takozh vidmovoyu u pravi na povernennya na svoyi miscya zhittya PrimitkiMurphy p 14 mfaapsny org Arhiv originalu za 5 bereznya 2016 Procitovano 28 chervnya 2015 31 sichnya 1994 Arhiv originalu za 21 chervnya 2015 Gamakharia Jemal 2015 PDF s 7 ISBN 978 9941 461 12 5 Arhiv originalu PDF za 7 lyutogo 2021 Procitovano 31 sichnya 2021 un org Arhiv originalu za 18 lipnya 2014 Procitovano 28 chervnya 2015 Bruno Coppieters Alekseĭ Zverev Dmitriĭ Trenin 1998 Commonwealth and Independence in Post Soviet Eurasia Commonwealth and Independence in Post Soviet Eurasia Portland OR F Cass s 61 ISBN 0714648817 Arhiv originalu za 18 listopada 2007 Procitovano 2 lipnya 2008 Arhiv originalu za 3 veresnya 2010 Procitovano 2 lipnya 2008 Arhiv originalu za 29 zhovtnya 2013 Procitovano 2 lipnya 2008 Arhiv originalu za 19 zhovtnya 2012 Procitovano 2 lipnya 2008 http www guardian co uk world 2008 aug 10 georgia russia3 1 zhovtnya 2012 u Wayback Machine Georgia under all out attack in breakaway Abkhazia Georgia breaks ties with Russia 6 zhovtnya 2014 u Wayback Machine BBC News Accessed on August 29 2008 Yuschenko Saakashvili open new building of Georgian Embassy in Kyiv 23 listopada 2009 u Wayback Machine Interfax Ukraine November 19 2009 Arhiv originalu za 14 lipnya 2012 Procitovano 24 lipnya 2012 LiteraturaG M Perepelicya Gruzinsko abhazkij konflikt Ukrayinska diplomatichna enciklopediya U 2 h t Redkol L V Guberskij golova ta in K Znannya Ukrayini 2004 T 1 760s ISBN 966 316 039 XPosilannyaAbhazskij separatizm zarodilsya v labirintah KGB Mezhdunarodnoe istoriko prosvetitelskoe blagotvoritelnoe i pravozashitnoe obshestvo Memorial Dzherelo Expertclub Gruziya 28 grudnya 2009 5 grudnya 2019 u Wayback Machine Gruzino abhazskij konflikt kratkaya istoriya 3 lipnya 2008 u Wayback Machine Predvaritelnye rezultaty ugolovnyh rassledovanij po faktam massovyh ubijstv abhazskaya tochka zreniya na konflikt 5 listopada 2008 u Wayback Machine Dosvid konfliktu Gruziyi j Abhaziyi ta visnovki dlya Ukrayini 4 bereznya 2016 u Wayback Machine UaModna 18 veresnya 2015 Predystoriya i prichiny konflikta istoriya konflikta puti resheniya i novosti 8 veresnya 2008 u Wayback Machine Sbornik dokumentov soglashenij dogovorov po gruzino abhazskomu uregulirovaniyu 20 zhovtnya 2007 u Wayback Machine