Галерея картин Тараса Шевченка — виставка робіт Тараса Григоровича Шевченка, що існувала в Харкові з початку 1930-х років до кінця 1940-х.
Історія
Протягом 1930—1934-х років у Харкові відбувалась остання передвоєнна реформа музейної мережі, внаслідок якої серед інших закладів виникла Галерея малярських творів Тараса Шевченка. Спочатку це була невелика «Шевченківська виставка» (вул. Карла Лібкнехта, 33), яка 1931 року нараховувала близько 60 художніх творів, рукописів тощо.
12 грудня 1932 року при Інституті літературознавства ім. Т. Г. Шевченка урочисто відкрили галерею його картин (вул. Раднаркомівська, 11). Перед входом до неї розмістили кілька портретів різної художньої цінності і між ними два оригінальні: пензля відомого харківського художника І. Шульги та професора Ф. Кричевського, де Шевченка було зображено як борця, людину з незламною волею.
Довоєнний період
До 1934 року галерея містилася лише у двох залах. У першому виставили експонати, пов'язані із Шевченковим життям і його добою: побутом кріпацтва, панівних класів; Шевченко як революціонер, як засланець, його смерть; увічнення пам'яті поета і художника. Тут же експонували славетний портрет В. Жуковського пензля К. Брюллова, за який викупили Шевченка з неволі. З цього залу починалося знайомство з малярською творчістю Т. Г. Шевченка, де зібрали його найкращі твори академічного напрямку, як, наприклад, «Смерть Лукреції» (помилково експонувалася під назвою «Смерть Віргінії»), «Смерть Сократа», «Із життя феодальної Русі», рисунок «Жіночої голівки», які свідчили не тільки про малярський хист, але й про неабиякі здібності митця. Що ж до портретів-мініатюр, то вони вражали незвичайним для молодого художника смаком та віртуозністю виконання.
![]() | ![]() | ![]() | ![]() |
портрет В. Жуковського | рисунок «Жіночої голівки» |
У цій же залі було представлено низку рисунків, створених ним в Україні для Археографічної комісії, (наприклад, «Собор Видубецького монастиря»), в яких він тонко зображує природу.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemt3TDFSaGNtRnpYMU5vWlhaamFHVnVhMjlmY0dGcGJuUnBibWRmTURBNU5DNXFjR2N2TWpVd2NIZ3RWR0Z5WVhOZlUyaGxkbU5vWlc1cmIxOXdZV2x1ZEdsdVoxOHdNRGswTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
У другому, «Зеленому» залі було зібрано офорти Тараса Григоровича, тому числі, до «Живописної України», як, наприклад, «Судня Рада», або історична композиція «Дари в Чигирині», а також серія його малюнків, виконаних на засланні: краєвиди пустель Азії («Чекан-Арал»), сцени з побуту киргизів («Казахські діти-байгуші», «Катя»). Тут же містилось кілька портретів пензля Шевченка та його автопортрети: з бородою після заслання та овальний — олією, який він малював за місяць до своєї смерті. Поруч: займала всю стінку «сатира» (так називав її сам Шевченко): «Блудний син», в кількості восьми малюнків, яка зображала трагедію молодої людини-марнотратця.
1934 року галерея мала вже 12 добре обладнаних залів, де було виставлено близько 250 творів Т. Г. Шевченка, а також проекти пам'ятників Шевченкові у Харкові, мармурове погруддя роботи академіка В. Беклемішева, виконаний на замовлення Христини Алчевської. На її думку, це погруддя мало у вигляді пам'ятника прикрашати якийсь майдан Харкова. В галереї функціонував зал-музей, спеціально призначений вшануванню пам'яті Шевченка.
Зусиллями співробітників Галереї картин Шевченка було розгорнуто велику науково-дослідну роботу навколо вивчення Шевченкової спадщини. Було проведено паспортизацію всіх картин, експонованих у галереї, знайдено кілька невідомих малюнків Шевченка, розпочато роботу над копіюванням олійних творів. Поряд з цим провадилося подальше збирання його малярської творчості.
Музей та Галерея картин Т. Г. Шевченка стала для навчальних закладів своєрідним наочним посібником, що допомагав вивчати історію української літератури та мистецтва.
Протягом 1934—1935 років галерею відвідало близько 40 тисяч чоловік, з них 25 тисяч організованих глядачів. Співробітники Галереї разом з працівниками Інституту літературознавства проводили велику роботу з популяризації Шевченкової спадщини на підприємствах і установах Харкова. Було проведено творчі зустрічі з робітниками ХЕМЗу, «Серпа і молота». За цей рік було організовано 25 пересувних виставок на ХГЗ, ХПЗ, «Серп і молот», ХТГЗ, «Світло шахтаря», заводі ім. Шевченка, фабриці ім. Тінякова та ін. До шевченківських днів 1935 року та відкриття пам'ятника у Харкові було відкрито виставку, присвячену вшануванню пам'яті Т. Г. Шевченка, що доповнила галерею ще двома залами.
Таким чином Картинна галерея ім. Т. Г. Шевченка провадила широку науково-дослідну роботу, що була спрямована на вивчення та популяризацію Шевченкової спадщини.
Роки війни
15 жовтня 1941 року Галерея картин Т. Г. Шевченка майже повністю була евакуйована разом з експонатами Державної картинної галереї та Київського музею Т. Г. Шевченка до Новосибірська. 24 жовтня місто вже було захоплено ворогом.
12 листопада 1942 року відбулося засідання Комісії з охорони пам'яток культури при відділі освіти Харківської міської управи, на якому було обговорено перспективи існування культурно-освітніх установ міста, зокрема музеїв. Вихід вбачався в об'єднанні музейних закладів загальних проблем. Заслухавши доповіді керівників Художнього музею (колишньої Української державної картинної галереї) професора Р. Кутепова і Картинної галереї ім. Т. Г. Шевченка І. Данильченка, за свідченням якого в галереї залишились портрети Шевченка, меблі, репродукції та негативи з його творів, було вирішено об'єднати обидві галереї і дати їм назву — Харківський національний художній музей. Але це рішення так і залишилось на папері. В січні галерею було реорганізованої вона отримала нову назву — Будинок ім. Т. Г. Шевченка, а її директором призначили І. Данильченка, на якого покладалась відповідальність за збереження художніх речей і всього майна музею.
Отже, незважаючи на відсутність оригіналів картин Тараса Григоровича, в новоутвореному Будинку його імені було зібрано все те, що висвітлювало б життя, творчість та громадську діяльність великого Кобзаря. Планувалось навіть, що Будинок буде видавати листівки та репродукції з малярських та поетичних творів Т. Г. Шевченка, пропагувати його творчість лекціями та доповідями.
Однак, 1 вересня 1942 року було відкрито лише один відділ виставки малярських творів Шевченка у репродукціях. У жовтні 1941 року німецьке командування влаштувало тут для своїх вояків тимчасове житло. Крім «обслуговування» німців за період з 6 вересня по 1 грудня 1942 року було 1 752 відвідувань, 76 екскурсій школярів, кількість дітей в яких 1 409.
У лютому 1943 року за письмовим розпорядженням німецької штандарткомендатури м. Харкова з Будинку ім. Т. Г. Шевченка було вилучено цінні меблі першої половини XIX сторіччя. За нею приїздили на вантажних машинах солдати і офіцери, які вивозили меблі для квартир німецьких генералів. Після цього ними ж було забрано і музейні килими.
Взимку 1942 року при Художньому інституті, який також знаходився у приміщенні Будинку ім. Т. Г. Шевченка, відкрився «Художній салон» з метою експонування і можливої реалізації поточної мистецької продукції харківських художників. Однак, в силу того, що діяльність салону під керівництвом його завідувача К. Бульдіна, всупереч неодноразовим запереченням директора Художнього інституту професора М. Козика, набула суто комерційного ухилу і звелася до торгівлі коштовностями й антикваріатом[], Художній інститут відмовився мати будь-що спільне з такого роду підприємством. Тим більше, що К. Бульдін передав салон з його ж майном приватному товариству «Культура», метою якого було грабіжницьке викачування з голодуючого населення Харкова різних коштовностей для продажу їх німецьким воякам. За час їх господарювання в горішньому поверсі Будинку ім. Т. Г. Шевченка, в якому вони захопили всі експозиційні зали, з бібліотеки було викрадено велику кількість книг. Виходячи з цього, «Художньому салону» було запропоновано переїхати у приміщення готелю «Інтернаціонал», куди ними було вивезено й частину меблів, що належала Будинку ім. Т. Г. Шевченка, які згоріли разом з готелем 1943 року.
Частину експонатів музею Шевченка за розпорядженням керівника Харківського айнзацштабу Р. Гауптая було перевезено до Українського художнього музею по вул. Басейній, 18 (нині вул. Петровського) для організації виставки «Історія культури Української області», які також згоріли там разом з експонатами колишньої Української картинної галереї, підпаленої у серпні 1943 року.
Решта майна Будинку ім Т. Г. Шевченка була пограбована солдатами ОС, що увірвалися у приміщення музею під час другої окупації Харкова в березні 1943 року. Вони виламали двері, знівечили мармуровий бюст Т. Г. Шевченка роботи академіка В. Беклемішева. У травні 1943 року гестапо двічі проводило обшук у приміщенні Будинку ім. Т. Г. Шевченка.
При остаточній втечі нацистів з Харкова у серпні 1943 року співробітниками штафель-пропаганди, керівником якої був зондерфюрер Бек, було забрано портрети Т. Г. Шевченка. 23 серпня 1943 року місто було піддано артилерійському обстрілу, і один з снарядів влучив у головний фасад будинку.
13 грудня 1944 року евакуйовані експонати галереї повернулись із Новосибірська до Харкова, а згодом їх було передано до Центрального музею Т. Г. Шевченка у Києві.
Примітки
- . Архів оригіналу за 10 березня 2009. Процитовано 7 березня 2010.
- Гордон В. Великий науково-культурний заклад. // Червоний шлях. — 1935.— № 3. — С. 165.
- ДАХО. Ф. № Р–2982, оп. 3, спр. 84, арк. 3. 17
- ДАХО. Ф. № Р–2982, оп.4,спр. 225, арк. 45.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Galereya kartin Tarasa Shevchenka vistavka robit Tarasa Grigorovicha Shevchenka sho isnuvala v Harkovi z pochatku 1930 h rokiv do kincya 1940 h IstoriyaProtyagom 1930 1934 h rokiv u Harkovi vidbuvalas ostannya peredvoyenna reforma muzejnoyi merezhi vnaslidok yakoyi sered inshih zakladiv vinikla Galereya malyarskih tvoriv Tarasa Shevchenka Spochatku ce bula nevelika Shevchenkivska vistavka vul Karla Libknehta 33 yaka 1931 roku narahovuvala blizko 60 hudozhnih tvoriv rukopisiv tosho 12 grudnya 1932 roku pri Instituti literaturoznavstva im T G Shevchenka urochisto vidkrili galereyu jogo kartin vul Radnarkomivska 11 Pered vhodom do neyi rozmistili kilka portretiv riznoyi hudozhnoyi cinnosti i mizh nimi dva originalni penzlya vidomogo harkivskogo hudozhnika I Shulgi ta profesora F Krichevskogo de Shevchenka bulo zobrazheno yak borcya lyudinu z nezlamnoyu voleyu Dovoyennij period Do 1934 roku galereya mistilasya lishe u dvoh zalah U pershomu vistavili eksponati pov yazani iz Shevchenkovim zhittyam i jogo doboyu pobutom kripactva panivnih klasiv Shevchenko yak revolyucioner yak zaslanec jogo smert uvichnennya pam yati poeta i hudozhnika Tut zhe eksponuvali slavetnij portret V Zhukovskogo penzlya K Bryullova za yakij vikupili Shevchenka z nevoli Z cogo zalu pochinalosya znajomstvo z malyarskoyu tvorchistyu T G Shevchenka de zibrali jogo najkrashi tvori akademichnogo napryamku yak napriklad Smert Lukreciyi pomilkovo eksponuvalasya pid nazvoyu Smert Virginiyi Smert Sokrata Iz zhittya feodalnoyi Rusi risunok Zhinochoyi golivki yaki svidchili ne tilki pro malyarskij hist ale j pro neabiyaki zdibnosti mitcya Sho zh do portretiv miniatyur to voni vrazhali nezvichajnim dlya molodogo hudozhnika smakom ta virtuoznistyu vikonannya portret V Zhukovskogo Smert Lukreciyi Smert Sokrata risunok Zhinochoyi golivki U cij zhe zali bulo predstavleno nizku risunkiv stvorenih nim v Ukrayini dlya Arheografichnoyi komisiyi napriklad Sobor Vidubeckogo monastirya v yakih vin tonko zobrazhuye prirodu Dari v Chigirini U drugomu Zelenomu zali bulo zibrano oforti Tarasa Grigorovicha tomu chisli do Zhivopisnoyi Ukrayini yak napriklad Sudnya Rada abo istorichna kompoziciya Dari v Chigirini a takozh seriya jogo malyunkiv vikonanih na zaslanni krayevidi pustel Aziyi Chekan Aral sceni z pobutu kirgiziv Kazahski diti bajgushi Katya Tut zhe mistilos kilka portretiv penzlya Shevchenka ta jogo avtoportreti z borodoyu pislya zaslannya ta ovalnij oliyeyu yakij vin malyuvav za misyac do svoyeyi smerti Poruch zajmala vsyu stinku satira tak nazivav yiyi sam Shevchenko Bludnij sin v kilkosti vosmi malyunkiv yaka zobrazhala tragediyu molodoyi lyudini marnotratcya 1934 roku galereya mala vzhe 12 dobre obladnanih zaliv de bulo vistavleno blizko 250 tvoriv T G Shevchenka a takozh proekti pam yatnikiv Shevchenkovi u Harkovi marmurove pogruddya roboti akademika V Beklemisheva vikonanij na zamovlennya Hristini Alchevskoyi Na yiyi dumku ce pogruddya malo u viglyadi pam yatnika prikrashati yakijs majdan Harkova V galereyi funkcionuvav zal muzej specialno priznachenij vshanuvannyu pam yati Shevchenka Zusillyami spivrobitnikiv Galereyi kartin Shevchenka bulo rozgornuto veliku naukovo doslidnu robotu navkolo vivchennya Shevchenkovoyi spadshini Bulo provedeno pasportizaciyu vsih kartin eksponovanih u galereyi znajdeno kilka nevidomih malyunkiv Shevchenka rozpochato robotu nad kopiyuvannyam olijnih tvoriv Poryad z cim provadilosya podalshe zbirannya jogo malyarskoyi tvorchosti Muzej ta Galereya kartin T G Shevchenka stala dlya navchalnih zakladiv svoyeridnim naochnim posibnikom sho dopomagav vivchati istoriyu ukrayinskoyi literaturi ta mistectva Protyagom 1934 1935 rokiv galereyu vidvidalo blizko 40 tisyach cholovik z nih 25 tisyach organizovanih glyadachiv Spivrobitniki Galereyi razom z pracivnikami Institutu literaturoznavstva provodili veliku robotu z populyarizaciyi Shevchenkovoyi spadshini na pidpriyemstvah i ustanovah Harkova Bulo provedeno tvorchi zustrichi z robitnikami HEMZu Serpa i molota Za cej rik bulo organizovano 25 peresuvnih vistavok na HGZ HPZ Serp i molot HTGZ Svitlo shahtarya zavodi im Shevchenka fabrici im Tinyakova ta in Do shevchenkivskih dniv 1935 roku ta vidkrittya pam yatnika u Harkovi bulo vidkrito vistavku prisvyachenu vshanuvannyu pam yati T G Shevchenka sho dopovnila galereyu she dvoma zalami Takim chinom Kartinna galereya im T G Shevchenka provadila shiroku naukovo doslidnu robotu sho bula spryamovana na vivchennya ta populyarizaciyu Shevchenkovoyi spadshini Roki vijni 15 zhovtnya 1941 roku Galereya kartin T G Shevchenka majzhe povnistyu bula evakujovana razom z eksponatami Derzhavnoyi kartinnoyi galereyi ta Kiyivskogo muzeyu T G Shevchenka do Novosibirska 24 zhovtnya misto vzhe bulo zahopleno vorogom 12 listopada 1942 roku vidbulosya zasidannya Komisiyi z ohoroni pam yatok kulturi pri viddili osviti Harkivskoyi miskoyi upravi na yakomu bulo obgovoreno perspektivi isnuvannya kulturno osvitnih ustanov mista zokrema muzeyiv Vihid vbachavsya v ob yednanni muzejnih zakladiv zagalnih problem Zasluhavshi dopovidi kerivnikiv Hudozhnogo muzeyu kolishnoyi Ukrayinskoyi derzhavnoyi kartinnoyi galereyi profesora R Kutepova i Kartinnoyi galereyi im T G Shevchenka I Danilchenka za svidchennyam yakogo v galereyi zalishilis portreti Shevchenka mebli reprodukciyi ta negativi z jogo tvoriv bulo virisheno ob yednati obidvi galereyi i dati yim nazvu Harkivskij nacionalnij hudozhnij muzej Ale ce rishennya tak i zalishilos na paperi V sichni galereyu bulo reorganizovanoyi vona otrimala novu nazvu Budinok im T G Shevchenka a yiyi direktorom priznachili I Danilchenka na yakogo pokladalas vidpovidalnist za zberezhennya hudozhnih rechej i vsogo majna muzeyu Otzhe nezvazhayuchi na vidsutnist originaliv kartin Tarasa Grigorovicha v novoutvorenomu Budinku jogo imeni bulo zibrano vse te sho visvitlyuvalo b zhittya tvorchist ta gromadsku diyalnist velikogo Kobzarya Planuvalos navit sho Budinok bude vidavati listivki ta reprodukciyi z malyarskih ta poetichnih tvoriv T G Shevchenka propaguvati jogo tvorchist lekciyami ta dopovidyami Odnak 1 veresnya 1942 roku bulo vidkrito lishe odin viddil vistavki malyarskih tvoriv Shevchenka u reprodukciyah U zhovtni 1941 roku nimecke komanduvannya vlashtuvalo tut dlya svoyih voyakiv timchasove zhitlo Krim obslugovuvannya nimciv za period z 6 veresnya po 1 grudnya 1942 roku bulo 1 752 vidviduvan 76 ekskursij shkolyariv kilkist ditej v yakih 1 409 U lyutomu 1943 roku za pismovim rozporyadzhennyam nimeckoyi shtandartkomendaturi m Harkova z Budinku im T G Shevchenka bulo vilucheno cinni mebli pershoyi polovini XIX storichchya Za neyu priyizdili na vantazhnih mashinah soldati i oficeri yaki vivozili mebli dlya kvartir nimeckih generaliv Pislya cogo nimi zh bulo zabrano i muzejni kilimi Vzimku 1942 roku pri Hudozhnomu instituti yakij takozh znahodivsya u primishenni Budinku im T G Shevchenka vidkrivsya Hudozhnij salon z metoyu eksponuvannya i mozhlivoyi realizaciyi potochnoyi misteckoyi produkciyi harkivskih hudozhnikiv Odnak v silu togo sho diyalnist salonu pid kerivnictvom jogo zaviduvacha K Buldina vsuperech neodnorazovim zaperechennyam direktora Hudozhnogo institutu profesora M Kozika nabula suto komercijnogo uhilu i zvelasya do torgivli koshtovnostyami j antikvariatom dzherelo Hudozhnij institut vidmovivsya mati bud sho spilne z takogo rodu pidpriyemstvom Tim bilshe sho K Buldin peredav salon z jogo zh majnom privatnomu tovaristvu Kultura metoyu yakogo bulo grabizhnicke vikachuvannya z goloduyuchogo naselennya Harkova riznih koshtovnostej dlya prodazhu yih nimeckim voyakam Za chas yih gospodaryuvannya v gorishnomu poversi Budinku im T G Shevchenka v yakomu voni zahopili vsi ekspozicijni zali z biblioteki bulo vikradeno veliku kilkist knig Vihodyachi z cogo Hudozhnomu salonu bulo zaproponovano pereyihati u primishennya gotelyu Internacional kudi nimi bulo vivezeno j chastinu mebliv sho nalezhala Budinku im T G Shevchenka yaki zgorili razom z gotelem 1943 roku Chastinu eksponativ muzeyu Shevchenka za rozporyadzhennyam kerivnika Harkivskogo ajnzacshtabu R Gauptaya bulo perevezeno do Ukrayinskogo hudozhnogo muzeyu po vul Basejnij 18 nini vul Petrovskogo dlya organizaciyi vistavki Istoriya kulturi Ukrayinskoyi oblasti yaki takozh zgorili tam razom z eksponatami kolishnoyi Ukrayinskoyi kartinnoyi galereyi pidpalenoyi u serpni 1943 roku Reshta majna Budinku im T G Shevchenka bula pograbovana soldatami OS sho uvirvalisya u primishennya muzeyu pid chas drugoyi okupaciyi Harkova v berezni 1943 roku Voni vilamali dveri znivechili marmurovij byust T G Shevchenka roboti akademika V Beklemisheva U travni 1943 roku gestapo dvichi provodilo obshuk u primishenni Budinku im T G Shevchenka Pri ostatochnij vtechi nacistiv z Harkova u serpni 1943 roku spivrobitnikami shtafel propagandi kerivnikom yakoyi buv zonderfyurer Bek bulo zabrano portreti T G Shevchenka 23 serpnya 1943 roku misto bulo piddano artilerijskomu obstrilu i odin z snaryadiv vluchiv u golovnij fasad budinku 13 grudnya 1944 roku evakujovani eksponati galereyi povernulis iz Novosibirska do Harkova a zgodom yih bulo peredano do Centralnogo muzeyu T G Shevchenka u Kiyevi Primitki Arhiv originalu za 10 bereznya 2009 Procitovano 7 bereznya 2010 Gordon V Velikij naukovo kulturnij zaklad Chervonij shlyah 1935 3 S 165 DAHO F R 2982 op 3 spr 84 ark 3 17 DAHO F R 2982 op 4 spr 225 ark 45