Костянтин Германович Вротновський-Сивошапка (9 липня 1890, Миколаїв — † 2 квітня 1929, Рівне) — український військовик, полковник Армії УНР, голова Української військової ветеринарної управи, член Української Ради військових депутатів, член Української Центральної Ради.
Костянтин Германович Вротновський-Сивошапка | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Загальна інформація | |
Народження | 9 липня 1890 Миколаїв |
Смерть | 2 квітня 1929 (38 років) Рівне |
Військова служба | |
Приналежність | ![]() |
Війни / битви | Перша світова війна Українсько-радянська війна |
Біографія
Народився у Миколаєві, виріс у Варшаві. Після закінчення гімназії мав намір здобути освіту в Бельгії. Але був заарештований. Після звільнення вступив до . У 1912 році Вротновський-Сивошапка одружився з Надією Василівною Філонович. Першого сина Гордія, який закінчив Рівненську гімназію, розстріляли німці. Другою дитиною була донька Тетяна, третьою — Ольга, останнім був син Богдан, який пізніше був вивезений разом з матір'ю в далекий Томськ.
Будучи студентом працював серед солдат-українців і разом зі своїми товаришами ознайомлював їх з українською літературою й історією. У студентській громаді він був одним із найбільших організаторів спектаклів та концертів українською мовою.
Згуртував українців — ветеринарних лікарів і фельдшерів в Українську військову ветеринарну управу, яку й очолював, не зважаючи на молодий вік.
Брав найактивнішу участь у подіях 1917–1920 рр., коли український народ боровся за свою незалежність, організовуючи армію, передаючи досвід молодим. Був членом Української Центральної Ради.
У квітні 1917 р. — організатор українського руху в Гренадерському корпусі. Від українців корпусу був делегований на II Всеукраїнський військовий з'їзд, де був обраний членом Українського генерального військового комітету (УГВК). З кінця липня 1917 р. — голова ветеринарної підсекції санітарно-медичного відділу УГВК. Згодом — начальник ветеринарного відділу Українського генерального військового секретаріату.
Починаючи з 1 листопада 1917 р. перебував на посаді начальника військово-ветеринарної управи Українського Генерального Військового Секретаріату, згодом — Військового міністерства Центральної Ради, Гетьманату та Директорії.
Станом на кінець листопада 1918 року — начальник ветеринарного управління військового міністерства та голова кооперативу Товариства “Батьківщина”.
З 5 травня 1919 р. — за сумісництвом референт з національно-культурних справ Сірожупанного корпусу Дієвої армії УНР. З 22 травня 1919 р. — за сумісництвом командир окремого загону Сірожупанників, що мав охороняти Підволочиськ.
22 червня 1920 р. обійняв посаду товариша міністра народного господарства УНР. З 26 жовтня 1920 р. був приділений до Військово-ветеринарної управи Військового міністерства УНР. З лютого 1921 р — полковник Армії УНР.
Після поразки української революції в 1920 р. Вротновський-Сивошапка разом зі своєю родиною виїхав до Варшави, де був батьків будинок. Щоб утримувати родину, йому довелося працювати на нічних роботах. Потім родина переїхала в місто Бидгощ. Згодом український емігрант опинився в невеликому містечку , де матеріальні умови стали трохи кращими, і Кость міг не лише утримувати родину, але й надавати допомогу своїм бойовим побратимам, котрі були інтерновані в Польщі.
Тут він читав лекції в господарській школі. Родина врешті-решт переїхала у Рівне, де Вротновський-Сивошапка певний час працював головним ветлікарем. Брав активну участь у громадському житті Рівного, зокрема став ініціатором створення «Мистецького товариства», що дало можливість організувати виставки праць українських митців. Він був головою батьківського комітету .
Мешкаючи в Рівному, Костянтин Германович відшукав могилу генерал-хорунжого, командувача Дієвої армії Української Народної Республіки Василя Тютюнника. І, мабуть, з його ініціативи на могилі генерала на кошти учнів української приватної гімназії було споруджено пам'ятник, який чудом зберігся до наших днів.
Перед смертю Вротновський-Сивошапка заповів поховати його поруч із могилою славного командира Василя Тютюнника. На похорон з'їхалося чимало людей, у тому числі багато колишніх вояків та командирів УНР. Священик у своїй проповіді-прощанні сказав:
По тому великому згромадженню людей і великій кількості слів бачу, що ховаємо незвичайну людину.
Вшанування пам'яті
В Рівному існує .
Примітки
- . Архів оригіналу за 2 березня 2012. Процитовано 26 листопада 2011.
- Газета "Відродження" (Київ), № 198 від 17 (30) листопада 1918, стор. 6
- Вротновський-Сивошапка Кость Германович // Давидюк Р. В інтер'єрі міжвоєнної Волині : біограми політичних емігрантів - учасників Української революції. - Рівне : Львів, 2023. - С. 59
- kalagum. . www.city-adm.rv.ua. Архів оригіналу за 3 березня 2016. Процитовано 21 квітня 2016.
Джерела
- Тинченко Я. Ю. Офіцерський корпус Армії Української Народної Республіки (1917—1921). Книга I. — К. : Темпора, 2007. — .
- Бухало Гурій. То хто ж він, полковник Вротновський-Сивошапка? //Вісті Рівненщини.- 1999. — 20 серпня.
- [[https://web.archive.org/web/20131219224845/http://geroika.org.ua/syvoshapka_hrest/ Архівовано 19 грудня 2013 у Wayback Machine.] Збір коштів на пам'ятник полковнику Армії УНР Вротновському-Сивошапці]
- У Рівному на могилі полковника Армії УНР встановили пам’ятник [ 19 грудня 2013 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Kostyantin Germanovich Vrotnovskij Sivoshapka 9 lipnya 1890 Mikolayiv 2 kvitnya 1929 Rivne ukrayinskij vijskovik polkovnik Armiyi UNR golova Ukrayinskoyi vijskovoyi veterinarnoyi upravi chlen Ukrayinskoyi Radi vijskovih deputativ chlen Ukrayinskoyi Centralnoyi Radi Kostyantin Germanovich Vrotnovskij Sivoshapka PolkovnikZagalna informaciyaNarodzhennya 9 lipnya 1890 1890 07 09 MikolayivSmert 2 kvitnya 1929 1929 04 02 38 rokiv RivneVijskova sluzhbaPrinalezhnist UNRVijni bitvi Persha svitova vijna Ukrayinsko radyanska vijnaBiografiyaNarodivsya u Mikolayevi viris u Varshavi Pislya zakinchennya gimnaziyi mav namir zdobuti osvitu v Belgiyi Ale buv zaareshtovanij Pislya zvilnennya vstupiv do U 1912 roci Vrotnovskij Sivoshapka odruzhivsya z Nadiyeyu Vasilivnoyu Filonovich Pershogo sina Gordiya yakij zakinchiv Rivnensku gimnaziyu rozstrilyali nimci Drugoyu ditinoyu bula donka Tetyana tretoyu Olga ostannim buv sin Bogdan yakij piznishe buv vivezenij razom z matir yu v dalekij Tomsk Buduchi studentom pracyuvav sered soldat ukrayinciv i razom zi svoyimi tovarishami oznajomlyuvav yih z ukrayinskoyu literaturoyu j istoriyeyu U studentskij gromadi vin buv odnim iz najbilshih organizatoriv spektakliv ta koncertiv ukrayinskoyu movoyu Zgurtuvav ukrayinciv veterinarnih likariv i feldsheriv v Ukrayinsku vijskovu veterinarnu upravu yaku j ocholyuvav ne zvazhayuchi na molodij vik Brav najaktivnishu uchast u podiyah 1917 1920 rr koli ukrayinskij narod borovsya za svoyu nezalezhnist organizovuyuchi armiyu peredayuchi dosvid molodim Buv chlenom Ukrayinskoyi Centralnoyi Radi U kvitni 1917 r organizator ukrayinskogo ruhu v Grenaderskomu korpusi Vid ukrayinciv korpusu buv delegovanij na II Vseukrayinskij vijskovij z yizd de buv obranij chlenom Ukrayinskogo generalnogo vijskovogo komitetu UGVK Z kincya lipnya 1917 r golova veterinarnoyi pidsekciyi sanitarno medichnogo viddilu UGVK Zgodom nachalnik veterinarnogo viddilu Ukrayinskogo generalnogo vijskovogo sekretariatu Pochinayuchi z 1 listopada 1917 r perebuvav na posadi nachalnika vijskovo veterinarnoyi upravi Ukrayinskogo Generalnogo Vijskovogo Sekretariatu zgodom Vijskovogo ministerstva Centralnoyi Radi Getmanatu ta Direktoriyi Stanom na kinec listopada 1918 roku nachalnik veterinarnogo upravlinnya vijskovogo ministerstva ta golova kooperativu Tovaristva Batkivshina Z 5 travnya 1919 r za sumisnictvom referent z nacionalno kulturnih sprav Sirozhupannogo korpusu Diyevoyi armiyi UNR Z 22 travnya 1919 r za sumisnictvom komandir okremogo zagonu Sirozhupannikiv sho mav ohoronyati Pidvolochisk 22 chervnya 1920 r obijnyav posadu tovarisha ministra narodnogo gospodarstva UNR Z 26 zhovtnya 1920 r buv pridilenij do Vijskovo veterinarnoyi upravi Vijskovogo ministerstva UNR Z lyutogo 1921 r polkovnik Armiyi UNR Pislya porazki ukrayinskoyi revolyuciyi v 1920 r Vrotnovskij Sivoshapka razom zi svoyeyu rodinoyu viyihav do Varshavi de buv batkiv budinok Shob utrimuvati rodinu jomu dovelosya pracyuvati na nichnih robotah Potim rodina pereyihala v misto Bidgosh Zgodom ukrayinskij emigrant opinivsya v nevelikomu mistechku de materialni umovi stali trohi krashimi i Kost mig ne lishe utrimuvati rodinu ale j nadavati dopomogu svoyim bojovim pobratimam kotri buli internovani v Polshi Tut vin chitav lekciyi v gospodarskij shkoli Rodina vreshti resht pereyihala u Rivne de Vrotnovskij Sivoshapka pevnij chas pracyuvav golovnim vetlikarem Brav aktivnu uchast u gromadskomu zhitti Rivnogo zokrema stav iniciatorom stvorennya Misteckogo tovaristva sho dalo mozhlivist organizuvati vistavki prac ukrayinskih mitciv Vin buv golovoyu batkivskogo komitetu Meshkayuchi v Rivnomu Kostyantin Germanovich vidshukav mogilu general horunzhogo komanduvacha Diyevoyi armiyi Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki Vasilya Tyutyunnika I mabut z jogo iniciativi na mogili generala na koshti uchniv ukrayinskoyi privatnoyi gimnaziyi bulo sporudzheno pam yatnik yakij chudom zberigsya do nashih dniv Pered smertyu Vrotnovskij Sivoshapka zapoviv pohovati jogo poruch iz mogiloyu slavnogo komandira Vasilya Tyutyunnika Na pohoron z yihalosya chimalo lyudej u tomu chisli bagato kolishnih voyakiv ta komandiriv UNR Svyashenik u svoyij propovidi proshanni skazav Po tomu velikomu zgromadzhennyu lyudej i velikij kilkosti sliv bachu sho hovayemo nezvichajnu lyudinu Vshanuvannya pam yatiV Rivnomu isnuye Primitki Arhiv originalu za 2 bereznya 2012 Procitovano 26 listopada 2011 Gazeta Vidrodzhennya Kiyiv 198 vid 17 30 listopada 1918 stor 6 Vrotnovskij Sivoshapka Kost Germanovich Davidyuk R V inter yeri mizhvoyennoyi Volini biogrami politichnih emigrantiv uchasnikiv Ukrayinskoyi revolyuciyi Rivne Lviv 2023 S 59 kalagum www city adm rv ua Arhiv originalu za 3 bereznya 2016 Procitovano 21 kvitnya 2016 DzherelaTinchenko Ya Yu Oficerskij korpus Armiyi Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki 1917 1921 Kniga I K Tempora 2007 ISBN 966 8201 26 4 Buhalo Gurij To hto zh vin polkovnik Vrotnovskij Sivoshapka Visti Rivnenshini 1999 20 serpnya https web archive org web 20131219224845 http geroika org ua syvoshapka hrest Arhivovano19 grudnya 2013 u Wayback Machine Zbir koshtiv na pam yatnik polkovniku Armiyi UNR Vrotnovskomu Sivoshapci U Rivnomu na mogili polkovnika Armiyi UNR vstanovili pam yatnik 19 grudnya 2013 u Wayback Machine