Вищий орден Святого Благовіщення або Орден Аннунціати (італ. Ordine Supremo della Santissima Annunziata) — вищий орден Савойського дому та Італійського Королівства. Кавалери ордена автоматично ставали кавалерами Великого хреста ордена Святих Маврикія та Лазаря й кавалерами Великого хреста ордена Корони Італії.
Вищий орден Святого Благовіщення Ordine Supremo della Santissima Annunziata | ||||
![]() | ||||
![]() | ||||
Країна | | |||
---|---|---|---|---|
Тип | Орден | |||
На честь: | Благовіщення Пресвятої Богородиці | |||
Нагородження | ||||
Засновано: | 1362 ( (0)) | |||
Нагороджені: | ||||
d (1) | ||||
Черговість | ||||
Молодша нагорода | Орден Святих Маврикія та Лазаря | |||
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekkyTDA5eVpHVnlYMjltWDNSb1pWOU5iM04wWDBodmJIbGZRVzV1ZFc1amFXRjBhVzl1WDBKQlVpNXpkbWN2TWpNd2NIZ3RUM0prWlhKZmIyWmZkR2hsWDAxdmMzUmZTRzlzZVY5QmJtNTFibU5wWVhScGIyNWZRa0ZTTG5OMlp5NXdibWM9LnBuZw==.png)
Сучасні кавалери ордена
Станом на 2008 рік кавалерами ордена є:
- Віктор Еммануїл Савойський, принц Неаполітанський
- Еммануїл Філіберт Савойський, принц Венеційський
- Аймоне д'Аоста, герцог Апулійський (позбавлений ордена своїм дядьком принцом Віктором Еммануїлом, але не визнав цього рішення)
- Імператор Японії Акіхіто
- Ерцгерцог Австрійський Отто фон Габсбург
- Король Іспанії Хуан Карлос I
- Цар Болгарії Симеон II
- Кардинал Анджело Содано
- Посол Пеллегріно Чігі
- Король Греції Костянтин II
- Принц Александр Павлович Югославський
- Великий герцог Люксембурзький Анрі
- Король Румунії Міхай I
- Принц Маврикій Гессенський
- Маркіз Альфредо Соларо дель Борго
- Принц Карл Вюртемберзький
- Король Бельгії Альберт II
- Принц Маріано Уго цу Віндішгрец
- Цесаревич і Великий Князь Георгій Михайлович
- Спадковий принц Нікола II Петрович-Негош Чорногорський
Історія
Орден Ланцюга
Започатковано 1362 року Амадеєм VI, графом Савойським (1343–1383) під назвою ордена Ланцюга (італ. Ordine del collare). Орден започатковано з нагоди одруження сестри графа Б'янки з Галеаццо Вісконті.
Амадей VIII Миролюбний (1391–1451) 1409 року заклав статут ордена, доповнений у 1431 та 1433 роках. В цьому статуті визначалось, що кількість лицарів, що не перевищує п'ятнадцяти, символізує п'ятнадцять радощів Діви Марії.
Храмом ордена було визначено храм П'єр Шатель. Там розміщуються могили перших кавалерів.
Життя лицарів визначалось релігійними правилами, були передбачені особливі процедури посвяти, поховання й заповідання майна.
Лицарі мали завжди носити ордена та не бути членами інших орденів.
1433 року було передбачено вигнання з ордена тих, хто чинив проти честі, чесності та лояльності. За всю історію ордена з нього були вигнані четверо: першим у XVII столітті був Філіберто Ферреро Ф'єскі, принц Массерано, винний у наданні допомоги іспанцям проти герцога, останнім — Беніто Муссоліні 1943 року.
Орден Благовіщення
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV3TDB4MWFXZHBYMEZ0WldSbGJ5VXlRMTlFZFd0bFgyOW1YM1JvWlY5QlluSjFlbnBwTG1wd1p5OHhOVEJ3ZUMxTWRXbG5hVjlCYldWa1pXOGxNa05mUkhWclpWOXZabDkwYUdWZlFXSnlkWHA2YVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
1518 року герцог Карл III Добрий надав ордену найменування ордена Благовіщення (Аннунціати). Кількість лицарів установлено у 20 чоловік.
У той же період орден було проголошено суверенним, що виводило орден з-під юрисдикції звичайної магістратури.
У 1570 та 1577 роках герцог Еммануїл Філіберт продовжив реформування ордена, зокрема, виключив з максимального числа у двадцять лицарів спадкового принца й самого герцога.
Претенденти мали бути знатного походження, як мінімум у п'ятому поколінні. Новий статут також запровадив все більше привілеїв для лицарів. Вони всі були сенаторами, ніхто не мав над ними влади, окрім суверена, вони звільнялись від податків. Тоді ж храмом ордена стала церква Камальдолезі в Турині.
З 1721 року орден почав належати Сардинському королівству та існував без змін до 1840 року, коли король Сардинії Карл Альберт оголосив храмом ордена монастир Колленьйо, так було до 1855 року, коли Віктор Еммануїл II перемістив храм ордена до Палатинської капели королівського палацу в Турині.
З 1860 до 1946 року орден був вищим орденом Італійського Королівства. З 1860 року Віктор Еммануїл вперше порушив правило щодо знатного походження кавалерів.
З 3 липня 1869 року ордену надано характер ордена заслуг. Відтоді ним могли бути нагороджені й ті, хто не належав до аристократії, за значні військові й цивільні заслуги перед монархією. Кількість лицарів ордена, залишаючись офіційно не більшою за двадцять, фактично було збільшено за рахунок того, що з максимального числа були виключені духовні особи та іноземці. Кавалери ордена йменувались кузенами короля та отримували право йменуватись «Превосходительство» (італ. eccellenza). Посвята в орден відтоді здійснювалась за рішенням лицарів, а не короля, який тільки вислуховував думку лицарів. У деяких випадках знаки ордена покладались на осіб некатолицького віросповідання, такими стали, наприклад 1815 року герцог Веллінгтон та 1915 року принц Уельський.
Королівським декретом від 25 серпня 1876 року встановлено, що Секретарем ордена має бути голова Ради міністрів.
Указом від 14 березня 1924 року Віктор Еммануїл III установив, що до двадцяти лицарів ордена, окрім священнослужителів та іноземців, можуть бути додані особи королівської крові за прямою лінією до четвертого покоління.
Орден припинив визнаватись в Італії після падіння монархії та вигнання короля Умберто II, однак зберігся як династичний орден і продовжує вручатись королем та його спадкоємцями у вигнанні.
Знаки ордена
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkpsTDB4bGMzTmxjbDlqYjJGMFgyOW1YMkZ5YlhOZmIyWmZkR2hsWDB0cGJtZGtiMjFmYjJaZlNYUmhiSGxmSlRJNE1UZzVNQ1V5T1M1emRtY3ZNak13Y0hndFRHVnpjMlZ5WDJOdllYUmZiMlpmWVhKdGMxOXZabDkwYUdWZlMybHVaMlJ2YlY5dlpsOUpkR0ZzZVY4bE1qZ3hPRGt3SlRJNUxuTjJaeTV3Ym1jPS5wbmc=.png)
Знаком ордена є шийний ланцюг, що складається з «савойських вузлів», які чергуються з трояндами й написом «F.E.R.T.». До ланцюгу кріпиться золотий знак ордена — три переплетених «савойських вузли». Походження троянд як ланок ланцюгу пов'язують із золотою трояндою, яку папа Урбан V вручив графу Амедео VI 1344 року. Троянда символізує цноту Марії.
![]() |
Стрічка |
---|
![]() |
Первинно ланцюг ордена був простої роботи: золотий обруч, що складався з двох закруглених пластин, які застібались позаду на шиї за допомогою гачка, на цих двох пластинах були викарбувані чотири написи «F.E.R.T.». Спереду, на грудях розміщувався знак ордена, який міг мати варіації — на смак власника до нього могли бути додані зображення хрестів, квітів та інших символів. Амадей VIII затвердив вид орденських знаків. Вони складались зі срібного посрібненого ланцюга та підвіски-знаку, що складалась із трьох «савойських вузлів», які символізують непорушний союз, та не повинні були мати інших складових. В ланцюгу мало бути п'ятнадцять троянд.
1518 року герцог Карл III Добрий додав на підвіску сцену Благовіщення. Троянди в ланцюгу також змінились: відтоді в ланцюгу було сім червоних і сім білих троянд, а центральна троянда стала наполовину білою та наполовину червоною з золотими шипами по краях.
У статуті Карла Еммануїла було встановлено, що орденський знак може носитись на ланцюгу чи без нього, з шовковим бантом, залежно від ситуації. У подальшому були запроваджені різновиди ланцюгу — великий та малий.
1869 року було офіційно затверджено використання великого й малого ланцюга. Великий ланцюг носився в день Різдва Христова, у свято Благовіщення, під час національних і палацових урочистостей. Разом із великим ланцюгом була започаткована нагрудна зірка ордена, яку слід носити разом із великим ланцюгом. Зірка носилась на лівому боці грудей. У всіх решта випадків вимагалось носити малий ланцюг без зірки. Великий ланцюг по смерті власника, окрім рідкісних офіційно дозволених випадків, поверталась родичами померлого королю. Кожен повернутий ланцюг реєструвався в списку кавалерів ордена.
Посилання
- Энциклопедический словарь : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб. : Ф. А. Брокгауз, И. А. Ефрон, 1890—1907. (рос.)
- Ордени Савойського дому [ 2 квітня 2015 у Wayback Machine.](італ.)
- (італ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Vishij orden Svyatogo Blagovishennya abo Orden Annunciati ital Ordine Supremo della Santissima Annunziata vishij orden Savojskogo domu ta Italijskogo Korolivstva Kavaleri ordena avtomatichno stavali kavalerami Velikogo hresta ordena Svyatih Mavrikiya ta Lazarya j kavalerami Velikogo hresta ordena Koroni Italiyi Vishij orden Svyatogo Blagovishennya Ordine Supremo della Santissima Annunziata Krayina ItaliyaTip Orden Na chest Blagovishennya Presvyatoyi Bogorodici Nagorodzhennya Zasnovano 1362 0 Nagorodzheni d 1 Chergovist Molodsha nagoroda Orden Svyatih Mavrikiya ta Lazarya Vishij orden Svyatogo Blagovishennya u VikishovishiSuchasni kavaleri ordenaStanom na 2008 rik kavalerami ordena ye Viktor Emmanuyil Savojskij princ Neapolitanskij Emmanuyil Filibert Savojskij princ Venecijskij Ajmone d Aosta gercog Apulijskij pozbavlenij ordena svoyim dyadkom princom Viktorom Emmanuyilom ale ne viznav cogo rishennya Imperator Yaponiyi Akihito Ercgercog Avstrijskij Otto fon Gabsburg Korol Ispaniyi Huan Karlos I Car Bolgariyi Simeon II Kardinal Andzhelo Sodano Posol Pellegrino Chigi Korol Greciyi Kostyantin II Princ Aleksandr Pavlovich Yugoslavskij Velikij gercog Lyuksemburzkij Anri Korol Rumuniyi Mihaj I Princ Mavrikij Gessenskij Markiz Alfredo Solaro del Borgo Princ Karl Vyurtemberzkij Korol Belgiyi Albert II Princ Mariano Ugo cu Vindishgrec Cesarevich i Velikij Knyaz Georgij Mihajlovich Spadkovij princ Nikola II Petrovich Negosh ChornogorskijIstoriyaOrden Lancyuga Zapochatkovano 1362 roku Amadeyem VI grafom Savojskim 1343 1383 pid nazvoyu ordena Lancyuga ital Ordine del collare Orden zapochatkovano z nagodi odruzhennya sestri grafa B yanki z Galeacco Viskonti Amadej VIII Mirolyubnij 1391 1451 1409 roku zaklav statut ordena dopovnenij u 1431 ta 1433 rokah V comu statuti viznachalos sho kilkist licariv sho ne perevishuye p yatnadcyati simvolizuye p yatnadcyat radoshiv Divi Mariyi Hramom ordena bulo viznacheno hram P yer Shatel Tam rozmishuyutsya mogili pershih kavaleriv Zhittya licariv viznachalos religijnimi pravilami buli peredbacheni osoblivi proceduri posvyati pohovannya j zapovidannya majna Licari mali zavzhdi nositi ordena ta ne buti chlenami inshih ordeniv 1433 roku bulo peredbacheno vignannya z ordena tih hto chiniv proti chesti chesnosti ta loyalnosti Za vsyu istoriyu ordena z nogo buli vignani chetvero pershim u XVII stolitti buv Filiberto Ferrero F yeski princ Masserano vinnij u nadanni dopomogi ispancyam proti gercoga ostannim Benito Mussolini 1943 roku Orden Blagovishennya Luyidzhi Amedeo gercog Abrucckij zi znakami ordena Annunciati 1518 roku gercog Karl III Dobrij nadav ordenu najmenuvannya ordena Blagovishennya Annunciati Kilkist licariv ustanovleno u 20 cholovik U toj zhe period orden bulo progolosheno suverennim sho vivodilo orden z pid yurisdikciyi zvichajnoyi magistraturi U 1570 ta 1577 rokah gercog Emmanuyil Filibert prodovzhiv reformuvannya ordena zokrema viklyuchiv z maksimalnogo chisla u dvadcyat licariv spadkovogo princa j samogo gercoga Pretendenti mali buti znatnogo pohodzhennya yak minimum u p yatomu pokolinni Novij statut takozh zaprovadiv vse bilshe privileyiv dlya licariv Voni vsi buli senatorami nihto ne mav nad nimi vladi okrim suverena voni zvilnyalis vid podatkiv Todi zh hramom ordena stala cerkva Kamaldolezi v Turini Z 1721 roku orden pochav nalezhati Sardinskomu korolivstvu ta isnuvav bez zmin do 1840 roku koli korol Sardiniyi Karl Albert ogolosiv hramom ordena monastir Kollenjo tak bulo do 1855 roku koli Viktor Emmanuyil II peremistiv hram ordena do Palatinskoyi kapeli korolivskogo palacu v Turini Z 1860 do 1946 roku orden buv vishim ordenom Italijskogo Korolivstva Z 1860 roku Viktor Emmanuyil vpershe porushiv pravilo shodo znatnogo pohodzhennya kavaleriv Z 3 lipnya 1869 roku ordenu nadano harakter ordena zaslug Vidtodi nim mogli buti nagorodzheni j ti hto ne nalezhav do aristokratiyi za znachni vijskovi j civilni zaslugi pered monarhiyeyu Kilkist licariv ordena zalishayuchis oficijno ne bilshoyu za dvadcyat faktichno bulo zbilsheno za rahunok togo sho z maksimalnogo chisla buli viklyucheni duhovni osobi ta inozemci Kavaleri ordena jmenuvalis kuzenami korolya ta otrimuvali pravo jmenuvatis Prevoshoditelstvo ital eccellenza Posvyata v orden vidtodi zdijsnyuvalas za rishennyam licariv a ne korolya yakij tilki visluhovuvav dumku licariv U deyakih vipadkah znaki ordena pokladalis na osib nekatolickogo virospovidannya takimi stali napriklad 1815 roku gercog Vellington ta 1915 roku princ Uelskij Korolivskim dekretom vid 25 serpnya 1876 roku vstanovleno sho Sekretarem ordena maye buti golova Radi ministriv Ukazom vid 14 bereznya 1924 roku Viktor Emmanuyil III ustanoviv sho do dvadcyati licariv ordena okrim svyashennosluzhiteliv ta inozemciv mozhut buti dodani osobi korolivskoyi krovi za pryamoyu liniyeyu do chetvertogo pokolinnya Orden pripiniv viznavatis v Italiyi pislya padinnya monarhiyi ta vignannya korolya Umberto II odnak zberigsya yak dinastichnij orden i prodovzhuye vruchatis korolem ta jogo spadkoyemcyami u vignanni Znaki ordenaLancyug Vishogo ordena Svyatogo Blagovishennya na gerbi Italijskogo Korolivstva Znakom ordena ye shijnij lancyug sho skladayetsya z savojskih vuzliv yaki cherguyutsya z troyandami j napisom F E R T Do lancyugu kripitsya zolotij znak ordena tri perepletenih savojskih vuzli Pohodzhennya troyand yak lanok lancyugu pov yazuyut iz zolotoyu troyandoyu yaku papa Urban V vruchiv grafu Amedeo VI 1344 roku Troyanda simvolizuye cnotu Mariyi Strichka Kavaler Pervinno lancyug ordena buv prostoyi roboti zolotij obruch sho skladavsya z dvoh zakruglenih plastin yaki zastibalis pozadu na shiyi za dopomogoyu gachka na cih dvoh plastinah buli vikarbuvani chotiri napisi F E R T Speredu na grudyah rozmishuvavsya znak ordena yakij mig mati variaciyi na smak vlasnika do nogo mogli buti dodani zobrazhennya hrestiv kvitiv ta inshih simvoliv Amadej VIII zatverdiv vid ordenskih znakiv Voni skladalis zi sribnogo posribnenogo lancyuga ta pidviski znaku sho skladalas iz troh savojskih vuzliv yaki simvolizuyut neporushnij soyuz ta ne povinni buli mati inshih skladovih V lancyugu malo buti p yatnadcyat troyand 1518 roku gercog Karl III Dobrij dodav na pidvisku scenu Blagovishennya Troyandi v lancyugu takozh zminilis vidtodi v lancyugu bulo sim chervonih i sim bilih troyand a centralna troyanda stala napolovinu biloyu ta napolovinu chervonoyu z zolotimi shipami po krayah U statuti Karla Emmanuyila bulo vstanovleno sho ordenskij znak mozhe nositis na lancyugu chi bez nogo z shovkovim bantom zalezhno vid situaciyi U podalshomu buli zaprovadzheni riznovidi lancyugu velikij ta malij 1869 roku bulo oficijno zatverdzheno vikoristannya velikogo j malogo lancyuga Velikij lancyug nosivsya v den Rizdva Hristova u svyato Blagovishennya pid chas nacionalnih i palacovih urochistostej Razom iz velikim lancyugom bula zapochatkovana nagrudna zirka ordena yaku slid nositi razom iz velikim lancyugom Zirka nosilas na livomu boci grudej U vsih reshta vipadkiv vimagalos nositi malij lancyug bez zirki Velikij lancyug po smerti vlasnika okrim ridkisnih oficijno dozvolenih vipadkiv povertalas rodichami pomerlogo korolyu Kozhen povernutij lancyug reyestruvavsya v spisku kavaleriv ordena PosilannyaEnciklopedicheskij slovar v 86 t 82 t i 4 dop SPb F A Brokgauz I A Efron 1890 1907 ros Ordeni Savojskogo domu 2 kvitnya 2015 u Wayback Machine ital ital