Вальдемар I Великий (* Waldemar der Große, бл. 1280 — 14 серпня 1319) — маркграф Бранденбургу та Лужиці у 1317—1319 роках.
Вальдемар | |
---|---|
нім. Waldemar von Brandenburg | |
![]() | |
Народився | бл. 1280 |
Помер | 14 серпня 1319 Мешковіце, Ґміна Мешковіце, Грифінський повіт, Західнопоморське воєводство, Республіка Польща |
Національність | німець |
Діяльність | правитель |
Титул | маркграф Бранденбургу |
Термін | 1317—1319 роки |
Попередник | Йоган V Отто IV |
Наступник | Генріх II |
Конфесія | католицтво |
Рід | Асканії |
Батько | Конрад I |
Мати | Констанція П'яст |
Брати, сестри | Йоган IV і Отто VII |
У шлюбі з | Агнеса Бранденбург-Зальцведельська |
|
Життєпис
Правитель Бранденбург-Штендаля
Походив з династії Асканіїв. Син Конрада I, маркграфа Бранденбург-Штендаля, та Констанції П'яст (доньки Пшемисла I, князя Великої Польщі). Народився близько 1280 року. Вже у 1281 році втратив матір. У 1302 році стає співправителем свого батька. після смерті останнього Вальдемар повністю отримує титул маркграфа. Втім він вимушений був визнати лідерство свого стрийко Отто IV.
У 1307 році підписав угоду з родиною Свенцик, за якою отримував значні володіння у Померелії (Східна Померанія). Після цього його війська зайняли міста Свеце та Тчев, а також області до Гданськ. Владислав вирішив продовжити розширювати володіння у Східній Померанії. В цього його підтримали родичі-маркграфи.
У 1308 році разом з Отто IV та Германом, маркграфом Бранденбург-Зальцведеля, втрутився у справи герцогства Померанія. Проти цього виступили Мекленбург та Данія. Невдовзі Герман I загинув, і Вальдемару з Отто IV довелося вести війну самостійно. Наприкінці 1308 року вони захопили Гданськ. Слідом за цим у війну проти Бранденбург-Штендаля виступив Тевтонський орден. Невдовзі, приблизно на початку 1309 року, помирає Отто IV. В результаті Вальдемар об'єднав під своєї владою усе маркграфство Бранденбург-Штендаль. Разом з тим за Солдінською угодою вимушений був поступитися тевтонцям містом Гданськ. Натомість отримував 10 тис. марок сріблом, Слупську та Свецьку область й Рюгенвальд. Після цього на деякий час припинив діяти в Померанії.
1309 року оженився на представниці Бранденбург-Зальцведельської лінії Асканіїв. Цим самим ще більше посилив свої права на це володіння у випадку вимирання її представників, що й сталося у 1317 році. 1310 року відступив права на Східну Померанію Тевтонському ордену за 10 тис. срібних марок.
1312 року почалася війна проти Фрідріха I Веттіна, маркграфа Мейсенського, який висунув претензії на маркграфство Лужицьке, частиною якої володів Вальдемар. Війська Бранденбург-Штендаля завдали поразки мейсенській армії, а Фрідріх Веттін потрапив у полон. За умовами договору останній сплатив викуп у 32 тис. марок сріблом, потупився лужицькою землею та містами Торгау і Гроссенхайн.
У 1314 році під час виборів імператора Вальдемар віддав свій голос за Людвіга Баварського. Того ж року було укладено союзний договір з імперським містом Штральзунд (був також членом Ганзейського союзу), спрямований проти Мекленбургу, Саксен-Лауенбургу та Данії. У 1315 році вирішив захопити землі Старгарда, які були віддані маркграфом Бранденбург-Зальцведеля.
У 1316 році вибухнув новий конфлікт з маркграфом Мейсена за пфальцграфство Саксонське, яке колись належало Асканіям. Вальдемар захопив столицю пфальцграфства — Дрезден. Водночас тривала війна з Мекленбургом. У вирішальній битві при Гранзее у серпні 1316 року Вальдемар зазнав нищівної поразки. Тоді звернувся до Тевтонського ордена виступити посередником в укладанні Темплінського мирного договору. Його було затверджено 25 листопада 1317 року. За ним Вальдемар поступався Меклендург округом Старгард, володіння Свеце і Слопе відійшли Вартіславу IV, герцогу Померанії.
Об'єднання Бранденбургу
У березні 1317 року помер його родич — представник Оттонівської лінії — Йоган V, маркграф Бранденбург-Зальцведеля. З огляду на те, що в того не було спадкоємців, землі успадкував Вальдемар. таким чином після тривалого часу усі володіння Асканіїв в Бранденбурзі було об'єднано під єдиним пануванням. Втім збільшення військової та економічної потуги не допомогло Вальдемару виграти війну проти Мекленбургу.
У 1319 році купив сілезькі міста Сулехув та Свебодзін. У серпні того ж року помер. Йому спадкував стриєчний брат Генріх II.
Родина
Дружина — Агнес, донька Германа I, маркграфа Бранденбург-Зальцведеля
дітей не було
Джерела
- Uta Lehnert: Der Kaiser und die Siegesallee. Réclame Royale. Dietrich Reimer Verlag, Berlin 1998, .
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Вальдемар (маркграф Бранденбургу) |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Valdemar I Velikij Waldemar der Grosse bl 1280 14 serpnya 1319 markgraf Brandenburgu ta Luzhici u 1317 1319 rokah Valdemarnim Waldemar von BrandenburgNarodivsyabl 1280Pomer14 serpnya 1319 Meshkovice Gmina Meshkovice Grifinskij povit Zahidnopomorske voyevodstvo Respublika PolshaNacionalnistnimecDiyalnistpravitelTitulmarkgraf BrandenburguTermin1317 1319 rokiPoperednikJogan V Otto IVNastupnikGenrih IIKonfesiyakatolictvoRidAskaniyiBatkoKonrad IMatiKonstanciya P yastBrati sestriJogan IV i Otto VIIU shlyubi zAgnesa Brandenburg Zalcvedelska Mediafajli u VikishovishiZhittyepisPravitel Brandenburg Shtendalya Pohodiv z dinastiyi Askaniyiv Sin Konrada I markgrafa Brandenburg Shtendalya ta Konstanciyi P yast donki Pshemisla I knyazya Velikoyi Polshi Narodivsya blizko 1280 roku Vzhe u 1281 roci vtrativ matir U 1302 roci staye spivpravitelem svogo batka pislya smerti ostannogo Valdemar povnistyu otrimuye titul markgrafa Vtim vin vimushenij buv viznati liderstvo svogo strijko Otto IV U 1307 roci pidpisav ugodu z rodinoyu Svencik za yakoyu otrimuvav znachni volodinnya u Pomereliyi Shidna Pomeraniya Pislya cogo jogo vijska zajnyali mista Svece ta Tchev a takozh oblasti do Gdansk Vladislav virishiv prodovzhiti rozshiryuvati volodinnya u Shidnij Pomeraniyi V cogo jogo pidtrimali rodichi markgrafi U 1308 roci razom z Otto IV ta Germanom markgrafom Brandenburg Zalcvedelya vtrutivsya u spravi gercogstva Pomeraniya Proti cogo vistupili Meklenburg ta Daniya Nevdovzi German I zaginuv i Valdemaru z Otto IV dovelosya vesti vijnu samostijno Naprikinci 1308 roku voni zahopili Gdansk Slidom za cim u vijnu proti Brandenburg Shtendalya vistupiv Tevtonskij orden Nevdovzi priblizno na pochatku 1309 roku pomiraye Otto IV V rezultati Valdemar ob yednav pid svoyeyi vladoyu use markgrafstvo Brandenburg Shtendal Razom z tim za Soldinskoyu ugodoyu vimushenij buv postupitisya tevtoncyam mistom Gdansk Natomist otrimuvav 10 tis marok sriblom Slupsku ta Svecku oblast j Ryugenvald Pislya cogo na deyakij chas pripiniv diyati v Pomeraniyi 1309 roku ozhenivsya na predstavnici Brandenburg Zalcvedelskoyi liniyi Askaniyiv Cim samim she bilshe posiliv svoyi prava na ce volodinnya u vipadku vimirannya yiyi predstavnikiv sho j stalosya u 1317 roci 1310 roku vidstupiv prava na Shidnu Pomeraniyu Tevtonskomu ordenu za 10 tis sribnih marok 1312 roku pochalasya vijna proti Fridriha I Vettina markgrafa Mejsenskogo yakij visunuv pretenziyi na markgrafstvo Luzhicke chastinoyu yakoyi volodiv Valdemar Vijska Brandenburg Shtendalya zavdali porazki mejsenskij armiyi a Fridrih Vettin potrapiv u polon Za umovami dogovoru ostannij splativ vikup u 32 tis marok sriblom potupivsya luzhickoyu zemleyu ta mistami Torgau i Grossenhajn U 1314 roci pid chas viboriv imperatora Valdemar viddav svij golos za Lyudviga Bavarskogo Togo zh roku bulo ukladeno soyuznij dogovir z imperskim mistom Shtralzund buv takozh chlenom Ganzejskogo soyuzu spryamovanij proti Meklenburgu Saksen Lauenburgu ta Daniyi U 1315 roci virishiv zahopiti zemli Stargarda yaki buli viddani markgrafom Brandenburg Zalcvedelya U 1316 roci vibuhnuv novij konflikt z markgrafom Mejsena za pfalcgrafstvo Saksonske yake kolis nalezhalo Askaniyam Valdemar zahopiv stolicyu pfalcgrafstva Drezden Vodnochas trivala vijna z Meklenburgom U virishalnij bitvi pri Granzee u serpni 1316 roku Valdemar zaznav nishivnoyi porazki Todi zvernuvsya do Tevtonskogo ordena vistupiti poserednikom v ukladanni Templinskogo mirnogo dogovoru Jogo bulo zatverdzheno 25 listopada 1317 roku Za nim Valdemar postupavsya Meklendurg okrugom Stargard volodinnya Svece i Slope vidijshli Vartislavu IV gercogu Pomeraniyi Ob yednannya Brandenburgu U berezni 1317 roku pomer jogo rodich predstavnik Ottonivskoyi liniyi Jogan V markgraf Brandenburg Zalcvedelya Z oglyadu na te sho v togo ne bulo spadkoyemciv zemli uspadkuvav Valdemar takim chinom pislya trivalogo chasu usi volodinnya Askaniyiv v Brandenburzi bulo ob yednano pid yedinim panuvannyam Vtim zbilshennya vijskovoyi ta ekonomichnoyi potugi ne dopomoglo Valdemaru vigrati vijnu proti Meklenburgu U 1319 roci kupiv silezki mista Sulehuv ta Svebodzin U serpni togo zh roku pomer Jomu spadkuvav striyechnij brat Genrih II RodinaDruzhina Agnes donka Germana I markgrafa Brandenburg Zalcvedelya ditej ne buloDzherelaUta Lehnert Der Kaiser und die Siegesallee Reclame Royale Dietrich Reimer Verlag Berlin 1998 ISBN 3 496 01189 0 Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Valdemar markgraf Brandenburgu