Акбулак (узб. Oqbuloq — «Біле джерело») — річка в Ташкентського вілояту Республіки Узбекистан, ліва притока Чаткалу.
Акбулак | |
---|---|
![]() | |
41°18′59″ пн. ш. 70°24′48″ сх. д. / 41.31666388891677855° пн. ш. 70.41339722224978459° сх. д. | |
Витік | |
• координати | 41°18′59″ пн. ш. 70°24′48″ сх. д. / 41.31666388891677855° пн. ш. 70.41339722224978459° сх. д. |
Гирло | Чаткал |
• координати | 41°30′54″ пн. ш. 70°10′28″ сх. д. / 41.51513055558377374° пн. ш. 70.1745083333607766° сх. д. |
Країни: | ![]() |
Регіон | Узбекистан[1] |
Довжина | 434 км |
Площа басейну: | 886 км² |
Притоки: | Караарча |
Опис
Акбулак народжується з високогірних моренних озер на відрогах Чаткальського хребта, що лежать в урочищі Акбулак. Два озера у витоках влітку мають поверхневий стік, вода з двох інших просочується через моренні наноси й осипи, що оточують озера. У верхній течії Акбулак протікає в глибокій долині з крутими схилами. Витоки Акбулаку й верхня течія лежать на території Майдантальської ділянки Чаткальського заповідника, далі річка тече по межі заповідника.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJrTDBGclluVnNZV3RmY21sMlpYSXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVUZyWW5Wc1lXdGZjbWwyWlhJdWFuQm4uanBn.jpg)
Долина Акбулаку утворилася внаслідок тектонічного розлому в зоні розвитку Кумбельських розломів субмеридіонального простягання. Річкова долина має деревоподібний малюнок. У нижній течії долина річки звивиста, з різкими перегинами. Права частина долини обмежується хребтом .
У 1986 році геологи описали Акбулацьку світу (нижній карбон, турнейський ярус), що охоплює ліві притоки річки Чаткал.
Притоки
Всього, в Акбулак впадає 85 приток, загальною довжиною 135 км.
У верхів'ях Акбулаку (середньогірні ділянки замкнутих долин, екрановані від потоків вологого повітря) густота річкових долин невисока.
У середній і нижній течії Акбулак приймає велику кількість водотоків. Основні з них наведено нижче (від витоку до гирла):
- Киршинди (праворуч);
- Турасай (зліва);
- Акшам (зліва);
- Торгосай (праворуч);
- Чалмансай (зліва);
- Алмашахсай (праворуч);
- Кошмансай (зліва);
- Абдаксай (праворуч);
- Тереклісай/Серкелісай (зліва);
- Саргардонсай (праворуч);
- Караарчасай (ліворуч).
Відносно великими притоками є останні три.
Освоєння людиною
Приблизно за 3 км вище від впадіння Кошмансая, біля гирла річки Арпапая, на правому березі річки лежав кишлак Акбулак, нині занедбаний.
У 1960—1970-ті роки проводилася геологорозвідка Акбулаку та його приток. З цією метою в 1966 році вздовж Акбулаку від гирла до впадіння Серкелісая прокладено ґрунтову дорогу, біля впадіння річки Серкелісай через Акбулак перекинуто міст. У верхів'ях, на правобережжі Кошмансая, притоки Акбулаку відкрито новий мінерал — силіцид марганцю Mn5Si3, в 2008 році цей мінерал названо мавляновіт.
У радянський час, біля впадіння Караарчі, через Акбулак підвішено трос з люлькою, за допомогою якого можна було переправитися через річку.
Акбулак має достатній гідроенергетичний потенціал. ДАК «Узбекенерго» планує будівництво на Акбулаку гідроелектростанції потужністю 60 МВт.
Нині відвідування Акбулаку туристами ускладнене через близькість останнього до державного кордону. Попри це деякі туристичні сайти пропонують тури, що частково проходять уздовж русла Акбулаку. Як правило, ці описи — бездумні копії популярних у радянський час маршрутів.
Примітки
- GEOnet Names Server — 2018.
- УМЭ, 2008, с. 307.
- Стратиграфический словарь Узбекистана, 2001, с. 42.
- Дані отримано з топографічних карт
- Частина джерел називає цю річку Тереклісай, інші — Серкелісай
- Колбинцев, 1977, с. 38.
- Шабанова Н. С., Салихов А. Ф., 1988, с. 13.
- Узбекистан планирует построить 7 новых малых и средних ГЭС общей мощностью 937,6 МВт. www.podrobno.uz. оригіналу за 13 серпня 2020. Процитовано 2 червня 2020. — Podrobno.uz
Джерела
- Колбинцев А. П. По дорогам Узбекистана. — Ташкент : Узбекистан, 1977. — 144 с.
- [1] — Ташкент : O'zME nashriyoti, 2008. — 343 с. з джерела 28 лютого 2016
- Шабанова Н. С., Салихов А. Ф. Маршруты выходного дня. — Ташкент : Медицина, 1988. — 31 с. — ISBN 5-638-0070-4.
- Крыленко В.И., Крыленко И.В., Крыленко В.В., Дзагания Е.В. О влиянии морфометрических характеристик горных рек на сток наносов. — Донецк, 2006.
- Попов В.Н. Западный Тянь-Шань. — Москва : Физкультура и спорт, 1978.
- [2] / Абдуазимова З. Н. — Ташкент : Гидроингео, 2001. — 580 с. з джерела 22 квітня 2017
- Аркуш карти K-42-93. Масштаб: 1 : 100 000. Видання 1962 р. (рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Akbulak uzb Oqbuloq Bile dzherelo richka v Tashkentskogo viloyatu Respubliki Uzbekistan liva pritoka Chatkalu Akbulak41 18 59 pn sh 70 24 48 sh d 41 31666388891677855 pn sh 70 41339722224978459 sh d 41 31666388891677855 70 41339722224978459Vitik koordinati41 18 59 pn sh 70 24 48 sh d 41 31666388891677855 pn sh 70 41339722224978459 sh d 41 31666388891677855 70 41339722224978459GirloChatkal koordinati41 30 54 pn sh 70 10 28 sh d 41 51513055558377374 pn sh 70 1745083333607766 sh d 41 51513055558377374 70 1745083333607766Krayini Uzbekistan 1 RegionUzbekistan 1 Dovzhina434 kmPlosha basejnu 886 km Pritoki KaraarchaOpisAkbulak narodzhuyetsya z visokogirnih morennih ozer na vidrogah Chatkalskogo hrebta sho lezhat v urochishi Akbulak Dva ozera u vitokah vlitku mayut poverhnevij stik voda z dvoh inshih prosochuyetsya cherez morenni nanosi j osipi sho otochuyut ozera U verhnij techiyi Akbulak protikaye v glibokij dolini z krutimi shilami Vitoki Akbulaku j verhnya techiya lezhat na teritoriyi Majdantalskoyi dilyanki Chatkalskogo zapovidnika dali richka teche po mezhi zapovidnika Vitoki richki Akbulak Dolina Akbulaku utvorilasya vnaslidok tektonichnogo rozlomu v zoni rozvitku Kumbelskih rozlomiv submeridionalnogo prostyagannya Richkova dolina maye derevopodibnij malyunok U nizhnij techiyi dolina richki zvivista z rizkimi pereginami Prava chastina dolini obmezhuyetsya hrebtom U 1986 roci geologi opisali Akbulacku svitu nizhnij karbon turnejskij yarus sho ohoplyuye livi pritoki richki Chatkal PritokiVsogo v Akbulak vpadaye 85 pritok zagalnoyu dovzhinoyu 135 km U verhiv yah Akbulaku serednogirni dilyanki zamknutih dolin ekranovani vid potokiv vologogo povitrya gustota richkovih dolin nevisoka Vodospad na richci Karaarcha pritoci Akbulaku U serednij i nizhnij techiyi Akbulak prijmaye veliku kilkist vodotokiv Osnovni z nih navedeno nizhche vid vitoku do girla Kirshindi pravoruch Turasaj zliva Aksham zliva Torgosaj pravoruch Chalmansaj zliva Almashahsaj pravoruch Koshmansaj zliva Abdaksaj pravoruch Tereklisaj Serkelisaj zliva Sargardonsaj pravoruch Karaarchasaj livoruch Vidnosno velikimi pritokami ye ostanni tri Osvoyennya lyudinoyuPriblizno za 3 km vishe vid vpadinnya Koshmansaya bilya girla richki Arpapaya na pravomu berezi richki lezhav kishlak Akbulak nini zanedbanij U 1960 1970 ti roki provodilasya geologorozvidka Akbulaku ta jogo pritok Z ciyeyu metoyu v 1966 roci vzdovzh Akbulaku vid girla do vpadinnya Serkelisaya prokladeno gruntovu dorogu bilya vpadinnya richki Serkelisaj cherez Akbulak perekinuto mist U verhiv yah na pravoberezhzhi Koshmansaya pritoki Akbulaku vidkrito novij mineral silicid margancyu Mn5Si3 v 2008 roci cej mineral nazvano mavlyanovit U radyanskij chas bilya vpadinnya Karaarchi cherez Akbulak pidvisheno tros z lyulkoyu za dopomogoyu yakogo mozhna bulo perepravitisya cherez richku Akbulak maye dostatnij gidroenergetichnij potencial DAK Uzbekenergo planuye budivnictvo na Akbulaku gidroelektrostanciyi potuzhnistyu 60 MVt Nini vidviduvannya Akbulaku turistami uskladnene cherez blizkist ostannogo do derzhavnogo kordonu Popri ce deyaki turistichni sajti proponuyut turi sho chastkovo prohodyat uzdovzh rusla Akbulaku Yak pravilo ci opisi bezdumni kopiyi populyarnih u radyanskij chas marshrutiv PrimitkiGEOnet Names Server 2018 d Track Q1194038 UME 2008 s 307 Stratigraficheskij slovar Uzbekistana 2001 s 42 Dani otrimano z topografichnih kart Chastina dzherel nazivaye cyu richku Tereklisaj inshi Serkelisaj Kolbincev 1977 s 38 Shabanova N S Salihov A F 1988 s 13 Uzbekistan planiruet postroit 7 novyh malyh i srednih GES obshej moshnostyu 937 6 MVt www podrobno uz originalu za 13 serpnya 2020 Procitovano 2 chervnya 2020 Podrobno uzDzherelaKolbincev A P Po dorogam Uzbekistana Tashkent Uzbekistan 1977 144 s 1 Tashkent O zME nashriyoti 2008 343 s z dzherela 28 lyutogo 2016 Shabanova N S Salihov A F Marshruty vyhodnogo dnya Tashkent Medicina 1988 31 s ISBN 5 638 0070 4 Krylenko V I Krylenko I V Krylenko V V Dzaganiya E V O vliyanii morfometricheskih harakteristik gornyh rek na stok nanosov Doneck 2006 Popov V N Zapadnyj Tyan Shan Moskva Fizkultura i sport 1978 2 Abduazimova Z N Tashkent Gidroingeo 2001 580 s z dzherela 22 kvitnya 2017 Arkush karti K 42 93 Masshtab 1 100 000 Vidannya 1962 r ros