Австрійські Нідерланди (нім. Österreichische Niederlande; фр. Pays-Bas Autrichiens; нід. Oostenrijkse Nederlanden; лат. Belgium Austriacum) — назва території Бельгії, яка за умовами Утрехтського миру 1713 року відійшла від Іспанії до Австрії внаслідок війни за іспанську спадщину. Австрійські Нідерланди входили до складу володінь Габсбургів формально до 1797 (фактично до 1794).
Österreichische Niederlande Pays-Bas Autrichiens Oostenrijkse Nederlanden Belgium Austriacum Австрійські Нідерланди | |||||||||||
Австрійська провінція Територія Священної Римської імперії | |||||||||||
| |||||||||||
| |||||||||||
![]()
| |||||||||||
Столиця | Брюссель | ||||||||||
Мови | німецька, французька, нідерландська, латинська | ||||||||||
Релігії | Римо-католицька | ||||||||||
Форма правління | Губернаторство | ||||||||||
- 1716—1724 | Євген Савойський (1°) | ||||||||||
- 1793—1794 | Карл Тешенський (останній) | ||||||||||
- 1714—1716 | [de] (1°) | ||||||||||
- 1793—1794 | [de] (останній) | ||||||||||
Історичний період | Ранній новий | ||||||||||
- Раштаттський мир | 7 березня | ||||||||||
- | 8 листопада 1785 | ||||||||||
- | 1789–1790 | ||||||||||
- | 18 вересня | ||||||||||
- Кампо-Формійський мир | 1797 | ||||||||||
Валюта | |||||||||||
| |||||||||||
Сьогодні є частиною | |||||||||||
|
Історія
Після того, як іспанська лінія Габсбургів згасла і в результаті війни за іспанську спадщину, раніше іспанські Нідерланди перейшли до австрійської лінії дому. Так у 1714 році виникли австрійські Нідерланди. Союзні переможці у війні були єдині в обороні від французького потягу до експансії. Для південних Нідерландів це означало, що голландські війська були розміщені в деяких важливих фортах і містах. У той же час Шельда залишалася закритою для морської торгівлі, а колишнє світове торгове місто Антверпен продовжувала гальмувати її економічний розвиток. Це було закладено в так званому бар'єрному договорі. Тому заснована компанія Остенде не змогла використовувати найбільш підходящий порт у країні, і тому її розвиток було серйозно загальмовано.
Першим губернатором був принц Євгеній Савойський, якого представляла його довірена особа Ерколе Турінетті де Прі. Іншою причиною, чому намісництво не було підтримки з боку маєтків і населення, може бути й той факт, що князь ніколи особисто не став намісником. 1724 р. сестра імператора Карла VI. Ерцгерцогиня Марія-Єлизавета генерал-губернатор, а потім у 1744 році Карл Олександр Лотарингський, який правив разом зі своєю дружиною Марією Анною перший рік. Під час війни за австрійську спадщину вони були завойовані французькими військами під проводом маршала Германа Моріца фон Заксена в 1745–1748 роках.окуповані. 1780 правив князь Георг Адам фон Штархемберг , 1781 Альберт Казимир герцог Саксен-Тешенський. Марія Крістіна ерцгерцогиня Австрії стала співрегентом у тому ж році . Після короткочасної незалежної «Республіки Сполучених Нідерландів » у 1790 році Карл Людвіг ерцгерцог Австрії був останнім губернатором з 1793 по 1794 рік.
До завоювання Францією під час Першої коаліційної війни країною керували губернатори з Брюсселя.
Об'єкт обміну
Австрійські Нідерланди неодноразово пропонувалися Габсбургами іншим державам як об'єкт обміну. У Семирічній війні Франція мала отримати його за допомогу у відвоюванні Сілезії. Поштовхом до війни за баварську спадщину став план обміну з Палатином (австрійські Нідерланди проти Баварії), якому Пруссія та коаліції німецьких князів завадили. До речі, під час Французьких революційних воєн після 1793 року Пруссія все ще давала свою згоду на плани австро-баварського обміну, щоб отримати згоду Австрії на другий поділ Польщі, узгоджений між Росією та Пруссією. Однак цей проект більше не був здійсненним: Австрія на короткий час відвоювала південні Нідерланди після революції Брабанту та першої французької окупації, але остаточно втратила її від французьких революційних армій ще в 1794 році. Пруссія визнала новий французький acquis в 1795 році, і, нарешті, Австрія була змушена поступитися втрачені володіння Франції за миром Кампо-Форміо в 1797 році і отримала окуповану Францією Венецію в якості компенсації .
Брабантська революція та Сполучені Штати Бельгії
Жителі країни масово чинили опір централістичним і просвітницько-абсолютистським реформам імператора Йосифа II ( йосифінізм ). Цей опір завершився Брабантською революцією 1789 року та проголошенням Республіки Сполучених Бельгійських Штатів у 1790 році. Брату і наступнику Йосипа, Леопольду II, вдалося покласти край заворушенням, але не подолати антагонізм різних патріотичних рухів, що виникали в той час як носії бельгійської націоналізації .
У 1792 році австрійські Нідерланди були вперше окуповані французькими революційними арміями, після австрійської реконкісти в 1793 році, а потім знову в 1794 році французами і офіційно приєднані до Франції 1 жовтня 1795 року. У 1797 році Австрія офіційно передала австрійські Нідерланди Франції за миром у Кампо-Форміо. Люневільський мир підтвердив це в 1801 році також від імені Священної Римської імперії .
Економіка
Утрехтський мир означав кінець безперервної низки воєн Людовіка XIV, яка тривала понад сорок років і завдала помітних збитків економіці Південних Нідерландів. У першій половині XVIII століття економіка Австрійських Нідерландів переважно ще продовжувала перебувати у стані стагнації, але після Ахенського миру (1748) економіка почала відновлюватися і розвиватися. Цьому сприяла економічна політика імператриці Марії-Терезії та намісника Карла Лотарінгського. Для захисту внутрішнього ринку від іноземної конкуренції вводився комплекс заходів, аналогічних тим, яких вдавався Кольбер мови у Франції ( меркантилізм). Також австрійська влада розвивала інфраструктуру. В Австрійських Нідерландах велося активне будівництво мережі потужних шосейних доріг та судноплавних каналів. Покращувалась портова інфраструктура Остенде , який фактично став головним морським портом Австрійських Нідерландів ( Антверпен втратив цю роль, оскільки Північні Нідерланди продовжували блокувати гирло Шельди ).
Розвивалося мануфактурне виробництво. На фарфоровій мануфактурі в Турне було зайнято кілька сотень працівників. У Брюсселі були мануфактури Сімонса, де будували карети. У регіоні Шарлеруа вже на початку XVIII століття фактично розпочалася промислова революція . Тут розвивалися видобуток вугілля, чорна металургія та виробництво скла (переважно віконного та пляшок). Вже у XVIII столітті тут почали використовувати парові машини. У містах зберігалася цехова організація ремесел. У деяких сільських регіонах розвивалося виробництво, організоване за принципами «розсіяної мануфактури», наприклад, виробництво цвяхів у регіоні Шарлеруа та текстильне виробництво у Фландрії.
Культура
У вісімнадцятому сторіччі культура Австрійських Нідерландів насамперед орієнтована на Францію. Французький вплив був надзвичайно великий у всіх видах мистецтв. Вже 1700 року у Брюсселі відкрився театр Ла Монне, де переважно ставилися французькі опери.
Порівняно з попереднім століттям, південнонідерландське (фламандське) мистецтво XVIII століття менш оригінальне, це століття не породило художників рівня Рубенса або Ван Дейка. Зі скульпторів можна відзначити Лорана Дельво ( фр. Laurent Delvaux ), з художників — Пітера Йозефа Верхагена ( нідерл. Pieter-Jozef Verhaghen ), який продовжував традиції Рубенса.
В архітектурі запозичувалися французькі «стилі Людовіков». Церковне будівництво було малоактивним, але водночас у містах активно будувалися та перебудовувалися будинки та палаци буржуазії та дворян. Особливо активно громадянське будова велося у другій половині століття період економічного зростання. Велика кількість буржуазних і дворянських резиденцій того часу збереглося в Генті , тут вони відомі як «готелі» (в контексті того часу слово «готель» означало не готель, а багату міську резиденцію — особняк, міську садибу або цілий палац). Найважливішими архітекторами гентських «готелів» були Бернард де Вільде ( нідерл. Bernard de Wilde ) і Давид'т Кіндт ( нідерл. David't Kindt ).
У середині XVIII старий «двір Нассау» у Брюсселі було перебудовано під палац Карла Лотарингського. Наприкінці століття у Брюсселі було створено містобудівний ансамбль Королівського району , що включає Королівську площу та Брюссельський парк. Ансамбль королівського району є характерним прикладом містобудування епохи класицизму.
Французька мова домінувала й у культурному житті, у тому числі й у фламандських провінціях (принаймні у вищих класах), хоча розмовною мовою більшої частини населення тут були різні діалекти нідерландської. Однак до кінця XVIII століття серед частини фламандської «інтелігенції» почав прокидатися інтерес до рідної мови. У 1788 журналіст Ян Баптіст Верлой ( Нідерл. Jan Baptist Verlooy ) опублікував памфлет-маніфест «Трактат про неповагу до рідної мови в Нідерландах» ( Нідерл. Verhandeling op d'Onacht der moederlyke Tael in de Nederlanden. Під «Нідерландами» малися на увазі саме Австрійські Нідерланди, в якому він закликав до визнання нідерландської як повноцінної мови, до стандартизації нідерландської орфографії та до використання нідерландської мови в освіті та театрі.
Повноважні міністри
Повноважні міністри в Австрійських Нідерландах (французькі Ministres plénipotentiaires des Pays-Bas autrichiens) були заступниками генерал-губернаторів і фактичними главами урядів.
- 1714-1716: Йозеф Лотар фон Кенігсегг-Ротенфельс
- 1716-1724: Ерколе Турінетті де Прі
- 1725-1725: Віріх Філіп від і до Дауна
- 1726-1732: Джуліо Вісконті Борромео Арезе
- 1732-1743: Фрідріх Август з Гаррах-Рорау
- 1743-1744: Карл Фердинанд фон Кенігсегг-Ерпс
- 1744-1746: Венцель Антон Кауніц
- 1748–1749: Карл Йозеф Баттьяні
- 1749-1753: Антоніото Ботта Адорно
- 1753-1770: Йоганн Карл Філіп, граф Кобенцль
- 1770-1783: Георг Адам зі Стархемберга
- 1783-1787: Людовіко ді Бельджжозо
- 1787–1787: Джозеф Джейкоб Ерл Мюррей де Мелгум ( тимчасово )
- 1787-1789: Фердінанд фон Трауттмансдорф
- 1789-1790: Філіп Кобенцльський
- 1790-1791: Флорімон Клод з Милосердя-Аржанто
- 1791-1792: Франц Георг Карл фон Меттерніх
- 1792–1793: перша французька окупація
- 1793–1794: Франц Георг Карл фон Меттерніх (останній міністр)
Джерела
- Советская историческая энциклопедия, Москва, 1961 (рос.)
- De negen Natien (1699). (нід.). с. 622. Luy1699. Архів оригіналу за 5 березня 2016. Процитовано 6 березня 2020..
- Fricx (Bruxelles), ред. (1715). (фр.). с. 30. Bar1715. Архів оригіналу за 21 жовтня 2013. Процитовано 6 березня 2020.
![]() | Це незавершена стаття з історії Бельгії. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Avstrijski Niderlandi nim Osterreichische Niederlande fr Pays Bas Autrichiens nid Oostenrijkse Nederlanden lat Belgium Austriacum nazva teritoriyi Belgiyi yaka za umovami Utrehtskogo miru 1713 roku vidijshla vid Ispaniyi do Avstriyi vnaslidok vijni za ispansku spadshinu Avstrijski Niderlandi vhodili do skladu volodin Gabsburgiv formalno do 1797 faktichno do 1794 Osterreichische Niederlande Pays Bas Autrichiens Oostenrijkse Nederlanden Belgium Austriacum Avstrijski Niderlandi Avstrijska provinciya Teritoriya Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi 1714 1797 Gerb Austrian Netherlands istorichni kordoni na kartiAvstrijski Niderlandi 1789 roku Avstrijski Niderlandi Gabsburzka monarhiya Stolicya Bryussel Movi nimecka francuzka niderlandska latinska Religiyi Rimo katolicka Forma pravlinnya Gubernatorstvo 1716 1724 Yevgen Savojskij 1 1793 1794 Karl Teshenskij ostannij 1714 1716 de 1 1793 1794 de ostannij Istorichnij period Rannij novij Rashtattskij mir 7 bereznya 8 listopada 1785 1789 1790 18 veresnya Kampo Formijskij mir 1797 Valyuta Poperednik Nastupnik Ispanski Niderlandi Persha Francuzka respublika Belgijski spolucheni shtati Sogodni ye chastinoyu Belgiya Nimechchina Lyuksemburg Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Avstrijski NiderlandiIstoriyaPislya togo yak ispanska liniya Gabsburgiv zgasla i v rezultati vijni za ispansku spadshinu ranishe ispanski Niderlandi perejshli do avstrijskoyi liniyi domu Tak u 1714 roci vinikli avstrijski Niderlandi Soyuzni peremozhci u vijni buli yedini v oboroni vid francuzkogo potyagu do ekspansiyi Dlya pivdennih Niderlandiv ce oznachalo sho gollandski vijska buli rozmisheni v deyakih vazhlivih fortah i mistah U toj zhe chas Shelda zalishalasya zakritoyu dlya morskoyi torgivli a kolishnye svitove torgove misto Antverpen prodovzhuvala galmuvati yiyi ekonomichnij rozvitok Ce bulo zakladeno v tak zvanomu bar yernomu dogovori Tomu zasnovana kompaniya Ostende ne zmogla vikoristovuvati najbilsh pidhodyashij port u krayini i tomu yiyi rozvitok bulo serjozno zagalmovano Pershim gubernatorom buv princ Yevgenij Savojskij yakogo predstavlyala jogo dovirena osoba Erkole Turinetti de Pri Inshoyu prichinoyu chomu namisnictvo ne bulo pidtrimki z boku mayetkiv i naselennya mozhe buti j toj fakt sho knyaz nikoli osobisto ne stav namisnikom 1724 r sestra imperatora Karla VI Ercgercoginya Mariya Yelizaveta general gubernator a potim u 1744 roci Karl Oleksandr Lotaringskij yakij praviv razom zi svoyeyu druzhinoyu Mariyeyu Annoyu pershij rik Pid chas vijni za avstrijsku spadshinu voni buli zavojovani francuzkimi vijskami pid provodom marshala Germana Morica fon Zaksena v 1745 1748 rokah okupovani 1780 praviv knyaz Georg Adam fon Shtarhemberg 1781 Albert Kazimir gercog Saksen Teshenskij Mariya Kristina ercgercoginya Avstriyi stala spivregentom u tomu zh roci Pislya korotkochasnoyi nezalezhnoyi Respubliki Spoluchenih Niderlandiv u 1790 roci Karl Lyudvig ercgercog Avstriyi buv ostannim gubernatorom z 1793 po 1794 rik Do zavoyuvannya Franciyeyu pid chas Pershoyi koalicijnoyi vijni krayinoyu keruvali gubernatori z Bryusselya Ob yekt obminu Avstrijski Niderlandi neodnorazovo proponuvalisya Gabsburgami inshim derzhavam yak ob yekt obminu U Semirichnij vijni Franciya mala otrimati jogo za dopomogu u vidvoyuvanni Sileziyi Poshtovhom do vijni za bavarsku spadshinu stav plan obminu z Palatinom avstrijski Niderlandi proti Bavariyi yakomu Prussiya ta koaliciyi nimeckih knyaziv zavadili Do rechi pid chas Francuzkih revolyucijnih voyen pislya 1793 roku Prussiya vse she davala svoyu zgodu na plani avstro bavarskogo obminu shob otrimati zgodu Avstriyi na drugij podil Polshi uzgodzhenij mizh Rosiyeyu ta Prussiyeyu Odnak cej proekt bilshe ne buv zdijsnennim Avstriya na korotkij chas vidvoyuvala pivdenni Niderlandi pislya revolyuciyi Brabantu ta pershoyi francuzkoyi okupaciyi ale ostatochno vtratila yiyi vid francuzkih revolyucijnih armij she v 1794 roci Prussiya viznala novij francuzkij acquis v 1795 roci i nareshti Avstriya bula zmushena postupitisya vtracheni volodinnya Franciyi za mirom Kampo Formio v 1797 roci i otrimala okupovanu Franciyeyu Veneciyu v yakosti kompensaciyi Brabantska revolyuciya ta Spolucheni Shtati Belgiyi Zhiteli krayini masovo chinili opir centralistichnim i prosvitnicko absolyutistskim reformam imperatora Josifa II josifinizm Cej opir zavershivsya Brabantskoyu revolyuciyeyu 1789 roku ta progoloshennyam Respubliki Spoluchenih Belgijskih Shtativ u 1790 roci Bratu i nastupniku Josipa Leopoldu II vdalosya poklasti kraj zavorushennyam ale ne podolati antagonizm riznih patriotichnih ruhiv sho vinikali v toj chas yak nosiyi belgijskoyi nacionalizaciyi U 1792 roci avstrijski Niderlandi buli vpershe okupovani francuzkimi revolyucijnimi armiyami pislya avstrijskoyi rekonkisti v 1793 roci a potim znovu v 1794 roci francuzami i oficijno priyednani do Franciyi 1 zhovtnya 1795 roku U 1797 roci Avstriya oficijno peredala avstrijski Niderlandi Franciyi za mirom u Kampo Formio Lyunevilskij mir pidtverdiv ce v 1801 roci takozh vid imeni Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi EkonomikaUtrehtskij mir oznachav kinec bezperervnoyi nizki voyen Lyudovika XIV yaka trivala ponad sorok rokiv i zavdala pomitnih zbitkiv ekonomici Pivdennih Niderlandiv U pershij polovini XVIII stolittya ekonomika Avstrijskih Niderlandiv perevazhno she prodovzhuvala perebuvati u stani stagnaciyi ale pislya Ahenskogo miru 1748 ekonomika pochala vidnovlyuvatisya i rozvivatisya Comu spriyala ekonomichna politika imperatrici Mariyi Tereziyi ta namisnika Karla Lotaringskogo Dlya zahistu vnutrishnogo rinku vid inozemnoyi konkurenciyi vvodivsya kompleks zahodiv analogichnih tim yakih vdavavsya Kolber movi u Franciyi merkantilizm Takozh avstrijska vlada rozvivala infrastrukturu V Avstrijskih Niderlandah velosya aktivne budivnictvo merezhi potuzhnih shosejnih dorig ta sudnoplavnih kanaliv Pokrashuvalas portova infrastruktura Ostende yakij faktichno stav golovnim morskim portom Avstrijskih Niderlandiv Antverpen vtrativ cyu rol oskilki Pivnichni Niderlandi prodovzhuvali blokuvati girlo Sheldi Rozvivalosya manufakturne virobnictvo Na farforovij manufakturi v Turne bulo zajnyato kilka soten pracivnikiv U Bryusseli buli manufakturi Simonsa de buduvali kareti U regioni Sharlerua vzhe na pochatku XVIII stolittya faktichno rozpochalasya promislova revolyuciya Tut rozvivalisya vidobutok vugillya chorna metalurgiya ta virobnictvo skla perevazhno vikonnogo ta plyashok Vzhe u XVIII stolitti tut pochali vikoristovuvati parovi mashini U mistah zberigalasya cehova organizaciya remesel U deyakih silskih regionah rozvivalosya virobnictvo organizovane za principami rozsiyanoyi manufakturi napriklad virobnictvo cvyahiv u regioni Sharlerua ta tekstilne virobnictvo u Flandriyi KulturaU visimnadcyatomu storichchi kultura Avstrijskih Niderlandiv nasampered oriyentovana na Franciyu Francuzkij vpliv buv nadzvichajno velikij u vsih vidah mistectv Vzhe 1700 roku u Bryusseli vidkrivsya teatr La Monne de perevazhno stavilisya francuzki operi Porivnyano z poperednim stolittyam pivdennoniderlandske flamandske mistectvo XVIII stolittya mensh originalne ce stolittya ne porodilo hudozhnikiv rivnya Rubensa abo Van Dejka Zi skulptoriv mozhna vidznachiti Lorana Delvo fr Laurent Delvaux z hudozhnikiv Pitera Jozefa Verhagena niderl Pieter Jozef Verhaghen yakij prodovzhuvav tradiciyi Rubensa V arhitekturi zapozichuvalisya francuzki stili Lyudovikov Cerkovne budivnictvo bulo maloaktivnim ale vodnochas u mistah aktivno buduvalisya ta perebudovuvalisya budinki ta palaci burzhuaziyi ta dvoryan Osoblivo aktivno gromadyanske budova velosya u drugij polovini stolittya period ekonomichnogo zrostannya Velika kilkist burzhuaznih i dvoryanskih rezidencij togo chasu zbereglosya v Genti tut voni vidomi yak goteli v konteksti togo chasu slovo gotel oznachalo ne gotel a bagatu misku rezidenciyu osobnyak misku sadibu abo cilij palac Najvazhlivishimi arhitektorami gentskih goteliv buli Bernard de Vilde niderl Bernard de Wilde i David t Kindt niderl David t Kindt U seredini XVIII starij dvir Nassau u Bryusseli bulo perebudovano pid palac Karla Lotaringskogo Naprikinci stolittya u Bryusseli bulo stvoreno mistobudivnij ansambl Korolivskogo rajonu sho vklyuchaye Korolivsku ploshu ta Bryusselskij park Ansambl korolivskogo rajonu ye harakternim prikladom mistobuduvannya epohi klasicizmu Francuzka mova dominuvala j u kulturnomu zhitti u tomu chisli j u flamandskih provinciyah prinajmni u vishih klasah hocha rozmovnoyu movoyu bilshoyi chastini naselennya tut buli rizni dialekti niderlandskoyi Odnak do kincya XVIII stolittya sered chastini flamandskoyi inteligenciyi pochav prokidatisya interes do ridnoyi movi U 1788 zhurnalist Yan Baptist Verloj Niderl Jan Baptist Verlooy opublikuvav pamflet manifest Traktat pro nepovagu do ridnoyi movi v Niderlandah Niderl Verhandeling op d Onacht der moederlyke Tael in de Nederlanden Pid Niderlandami malisya na uvazi same Avstrijski Niderlandi v yakomu vin zaklikav do viznannya niderlandskoyi yak povnocinnoyi movi do standartizaciyi niderlandskoyi orfografiyi ta do vikoristannya niderlandskoyi movi v osviti ta teatri Povnovazhni ministriPovnovazhni ministri v Avstrijskih Niderlandah francuzki Ministres plenipotentiaires des Pays Bas autrichiens buli zastupnikami general gubernatoriv i faktichnimi glavami uryadiv 1714 1716 Jozef Lotar fon Kenigsegg Rotenfels 1716 1724 Erkole Turinetti de Pri 1725 1725 Virih Filip vid i do Dauna 1726 1732 Dzhulio Viskonti Borromeo Areze 1732 1743 Fridrih Avgust z Garrah Rorau 1743 1744 Karl Ferdinand fon Kenigsegg Erps 1744 1746 Vencel Anton Kaunic 1748 1749 Karl Jozef Battyani 1749 1753 Antonioto Botta Adorno 1753 1770 Jogann Karl Filip graf Kobencl 1770 1783 Georg Adam zi Starhemberga 1783 1787 Lyudoviko di Beldzhzhozo 1787 1787 Dzhozef Dzhejkob Erl Myurrej de Melgum timchasovo 1787 1789 Ferdinand fon Trauttmansdorf 1789 1790 Filip Kobenclskij 1790 1791 Florimon Klod z Miloserdya Arzhanto 1791 1792 Franc Georg Karl fon Metternih 1792 1793 persha francuzka okupaciya 1793 1794 Franc Georg Karl fon Metternih ostannij ministr DzherelaSovetskaya istoricheskaya enciklopediya Moskva 1961 ros De negen Natien 1699 nid s 622 Luy1699 Arhiv originalu za 5 bereznya 2016 Procitovano 6 bereznya 2020 Fricx Bruxelles red 1715 fr s 30 Bar1715 Arhiv originalu za 21 zhovtnya 2013 Procitovano 6 bereznya 2020 Ce nezavershena stattya z istoriyi Belgiyi Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi