Вулиця Італійська — вулиця в Центральному районі міста Маріуполь, Україна.
Вулиця Італійська![]() | |
---|---|
![]() Будинок судновласника Регіра, 1900 р. | |
Населений пункт | Маріуполь |
Місцевість | Центральний район |
Історичні відомості | |
Колишні назви | Кузьми Апатова |
Загальні відомості | |
Координати | 47°05′35″ пн. ш. 37°32′30″ сх. д. / 47.09325260002777469° пн. ш. 37.54175771702777809° сх. д.Координати: 47°05′35″ пн. ш. 37°32′30″ сх. д. / 47.09325260002777469° пн. ш. 37.54175771702777809° сх. д. |
Поштові індекси | 87515, 87523, 87525, 87548, 87555 |
Зовнішні посилання | |
У проєкті OpenStreetMap | W422800843 ·R |
Мапа | |
Історія
В 20-х роках XIX століття в Маріуполі почали з'являтися перші католики, переважно італійці, або італізовані слов'яни з австрійських провінцій узбережжя Адріатичного моря. Більшістю це були моряки торговельних кораблів, що після служби оселялися в Маріуполі, за вулицею Георгіївською. Одні й другі говорили італійською, тому в місцевих асоціювалися з італійцями, через що маріупольці й назвали вулицю, де ті селилися, Італійською. Організовані поселенцями торговельні фірми процвітали до кінця 50-років, згодом зазнавали збитків, через що їхні власники залишали місто. 5 листопада 1853 року царем Миколою I видано дозвіл на будівництво римо-католицької церкви, на перетині вулиць Італійської та Торгової. Будівництво здійснили на пожертви італійців, зокрема, італійський консул Віктор Емануїл пожертвував 10 тисяч франків. Спорудження завершили 1860 року, 18 жовтня 1960 року храм освячено. В будівництві церкви брав участь молодий Архип Куїнджі. Церкву зруйновано в 30-х роках XX століття, тепер на її місці стоїть житловий будинок.
До 1917 року вулиця починалася від Гамперівського спуску, будинки нумерувалися від Земської вулиці, нижче якої, до гавані, прямувала вулиця Бондарна. На вулиці розміщувалося подвір'я маріупольської пожежної команди (тепер на цьому місці будинок № 40). На перетині з вулицею Харлампіївською до 1937 року розміщувалася редакція грецької газети «Колехтивістис», де проживали її співробітники — Георгій Костоправ та Амфіктіон Димітріу, починали творчий шлях Антон Шапурма та Леонтій Кір'яков. В одному з будинків свого часу проживав військовий лікар Георгій Позе, нагороджений орденами Святого Георгія та Леніна.
На початку XX століття на вулиці, за проєктом головного архітектора міста Віктора Нільсена, було збудоване єпархіальне училище, де готували сільських вчительок. Після революції 1917 року будівля перейшла дитячому будинку, з початку 30-х років, до 1941 року, перебував штаб та казарми стрілецького полку. Під час Другої світової війни тут було гетто, 1943 року будівлю спалено. В 1951 році будинок передали металургійному інститутові, згодом — Приазовський державний технічний університет.
До 28 січня 2016 року носила назву вулиця Апатова. Рішенням сесії Маріупольської міської ради вулиці повернуто історичну назву — Італійська.
Пам'ятки
- Будинок XIX століття — № 30;
- Будівля колишньої приватної жіночої гімназії Дарій — № 57;
- Будинок німецького консула Бремера (за іншими даними — будинок купця Кирилова) — № 67.
На вулиці залишилися руїни будинку підприємця та судновласника Петра Регіра, збудованого на початку XX століття. В ньому проживала родина Регірів та розміщувалося управління пароплавством.
Примітки
- Старый Мариуполь. История Мариуполя. Итальянская улица. http://old-mariupol.com.ua/ (російська) . Архів оригіналу за 4 квітня 2022. Процитовано 24 квітня 2022.
- Старый Мариуполь.История Мариуполя. История Итальянской улицы. http://old-mariupol.com.ua/ (російська) . Архів оригіналу за 21 червня 2021. Процитовано 24 квітня 2022.
- Улицы города переименованы. http://mariupoltv.com.ua/ (російська) . Архів оригіналу за 24 квітня 2022. Процитовано 24 квітня 2022.
- Старый Мариуполь сегодня.Фотоальбом (PDF). http://marlibrary.com.ua/ (російська) . Процитовано 24 квітня 2022.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Архітектурний атлас дореволюційного Маріуполя. Лівий берег (російська) . Архів оригіналу за 31 березня 2022. Процитовано 24 квітня 2022.
Посилання
- Мариуполь. Старинная улица Итальянская. 2020 [Архівовано 24 квітня 2022 у Wayback Machine.](рос.)
Це незавершена стаття про вулицю. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Vulicya Italijska vulicya v Centralnomu rajoni mista Mariupol Ukrayina Vulicya Italijska UkrayinaBudinok sudnovlasnika Regira 1900 r Naselenij punktMariupolMiscevistCentralnij rajonIstorichni vidomostiKolishni nazviKuzmi ApatovaZagalni vidomostiKoordinati47 05 35 pn sh 37 32 30 sh d 47 09325260002777469 pn sh 37 54175771702777809 sh d 47 09325260002777469 37 54175771702777809 Koordinati 47 05 35 pn sh 37 32 30 sh d 47 09325260002777469 pn sh 37 54175771702777809 sh d 47 09325260002777469 37 54175771702777809Poshtovi indeksi87515 87523 87525 87548 87555Zovnishni posilannyaU proyekti OpenStreetMapW422800843 RMapa U Vikipediyi ye statti pro inshi vulici z takoyu nazvoyu Vulicya Italijska IstoriyaV 20 h rokah XIX stolittya v Mariupoli pochali z yavlyatisya pershi katoliki perevazhno italijci abo italizovani slov yani z avstrijskih provincij uzberezhzhya Adriatichnogo morya Bilshistyu ce buli moryaki torgovelnih korabliv sho pislya sluzhbi oselyalisya v Mariupoli za vuliceyu Georgiyivskoyu Odni j drugi govorili italijskoyu tomu v miscevih asociyuvalisya z italijcyami cherez sho mariupolci j nazvali vulicyu de ti selilisya Italijskoyu Organizovani poselencyami torgovelni firmi procvitali do kincya 50 rokiv zgodom zaznavali zbitkiv cherez sho yihni vlasniki zalishali misto 5 listopada 1853 roku carem Mikoloyu I vidano dozvil na budivnictvo rimo katolickoyi cerkvi na peretini vulic Italijskoyi ta Torgovoyi Budivnictvo zdijsnili na pozhertvi italijciv zokrema italijskij konsul Viktor Emanuyil pozhertvuvav 10 tisyach frankiv Sporudzhennya zavershili 1860 roku 18 zhovtnya 1960 roku hram osvyacheno V budivnictvi cerkvi brav uchast molodij Arhip Kuyindzhi Cerkvu zrujnovano v 30 h rokah XX stolittya teper na yiyi misci stoyit zhitlovij budinok Do 1917 roku vulicya pochinalasya vid Gamperivskogo spusku budinki numeruvalisya vid Zemskoyi vulici nizhche yakoyi do gavani pryamuvala vulicya Bondarna Na vulici rozmishuvalosya podvir ya mariupolskoyi pozhezhnoyi komandi teper na comu misci budinok 40 Na peretini z vuliceyu Harlampiyivskoyu do 1937 roku rozmishuvalasya redakciya greckoyi gazeti Kolehtivistis de prozhivali yiyi spivrobitniki Georgij Kostoprav ta Amfiktion Dimitriu pochinali tvorchij shlyah Anton Shapurma ta Leontij Kir yakov V odnomu z budinkiv svogo chasu prozhivav vijskovij likar Georgij Poze nagorodzhenij ordenami Svyatogo Georgiya ta Lenina Na pochatku XX stolittya na vulici za proyektom golovnogo arhitektora mista Viktora Nilsena bulo zbudovane yeparhialne uchilishe de gotuvali silskih vchitelok Pislya revolyuciyi 1917 roku budivlya perejshla dityachomu budinku z pochatku 30 h rokiv do 1941 roku perebuvav shtab ta kazarmi strileckogo polku Pid chas Drugoyi svitovoyi vijni tut bulo getto 1943 roku budivlyu spaleno V 1951 roci budinok peredali metalurgijnomu institutovi zgodom Priazovskij derzhavnij tehnichnij universitet Do 28 sichnya 2016 roku nosila nazvu vulicya Apatova Rishennyam sesiyi Mariupolskoyi miskoyi radi vulici povernuto istorichnu nazvu Italijska Pam yatkiBudinok XIX stolittya 30 Budivlya kolishnoyi privatnoyi zhinochoyi gimnaziyi Darij 57 Budinok nimeckogo konsula Bremera za inshimi danimi budinok kupcya Kirilova 67 Na vulici zalishilisya ruyini budinku pidpriyemcya ta sudnovlasnika Petra Regira zbudovanogo na pochatku XX stolittya V nomu prozhivala rodina Regiriv ta rozmishuvalosya upravlinnya paroplavstvom PrimitkiStaryj Mariupol Istoriya Mariupolya Italyanskaya ulica http old mariupol com ua rosijska Arhiv originalu za 4 kvitnya 2022 Procitovano 24 kvitnya 2022 Staryj Mariupol Istoriya Mariupolya Istoriya Italyanskoj ulicy http old mariupol com ua rosijska Arhiv originalu za 21 chervnya 2021 Procitovano 24 kvitnya 2022 Ulicy goroda pereimenovany http mariupoltv com ua rosijska Arhiv originalu za 24 kvitnya 2022 Procitovano 24 kvitnya 2022 Staryj Mariupol segodnya Fotoalbom PDF http marlibrary com ua rosijska Procitovano 24 kvitnya 2022 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Arhitekturnij atlas dorevolyucijnogo Mariupolya Livij bereg rosijska Arhiv originalu za 31 bereznya 2022 Procitovano 24 kvitnya 2022 PosilannyaMariupol Starinnaya ulica Italyanskaya 2020 Arhivovano 24 kvitnya 2022 u Wayback Machine ros Ce nezavershena stattya pro vulicyu Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi