Ільїн Юрій Іванович (нар. 21 серпня 1962) — адмірал, Начальник Генерального штабу ЗС України (2014), командувач Військово-Морських Сил Збройних сил України (2012–2014).
Юрій Ільїн | |||||
---|---|---|---|---|---|
![]() | |||||
![]() | |||||
Загальна інформація | |||||
Народження | 21 серпня 1962 (61 рік) Рогачов, Гомельська обл., БРСР, СРСР | ||||
Alma Mater | Мінське суворовське військове училище і d | ||||
Військова служба | |||||
Приналежність | | ||||
Вид ЗС | ВМС ЗСУ | ||||
Рід військ | ВМС ЗСУ | ||||
Командування | |||||
| |||||
Нагороди та відзнаки | |||||
| |||||
|
Біографія
Ільїн Юрій Іванович народився 21 серпня 1962 року в місті Рогачов Гомельської області Білоруської РСР.
Після закінчення Мінського Суворовського військового училища у 1979 році вступив в Одеське вище артилерійське командне училище імені М. В. Фрунзе. З 1983 по 1991 рік проходив службу в окремій бригаді морської піхоти Чорноморського флоту на посадах командира взводу, командира батареї.
У період із 1991 року до 1998 року проходив службу у штабі Командування Військово-Морських Сил ЗС України. З серпня 1998 року до грудня 2003 року командував 1-ю окремою бригадою морської піхоти Військово-Морських сил ЗС України. У період із грудня 2003 року по червень 2005 року проходив службу в штабі Командування Військово-Морських Сил на посадах заступника начальника і начальника управління оборонного планування. У період із червня 2005 по серпень 2008 року проходив службу військовим представником групи офіцерів у міжнародних штабах і місіях у США.
З серпня 2008 року проходив службу у Командуванні Військово-Морських Сил на посадах першого заступника начальника штабу, начальника штабу — першого заступника командувача Військово-Морських Сил.
У 2010 році закінчив факультет підготовки фахівців оперативно-стратегічного рівня Національного університету оборони України.
27 липня 2012 року указом Президента України — Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України Віктора Януковича був призначений на посаду командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
24 серпня 2013 року присвоєно військове звання адмірала.
19 лютого 2014 року указом Президента України — Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України Віктора Януковича був звільнений із посади командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України і призначений начальником Генерального штабу. 28 лютого 2014 року указом в.о. Президента України Олександра Турчинова — звільнений із посади начальника Генерального штабу. При цьому він залишився у розпорядженні міністра оборони при Генштабі та на всіх видах забезпечення.
У зв'язку з соціально-політичними подіями в Україні 11 березня 2014 року Юрій Ільїн зробив заяву про необхідність вирішення проблем мешканців Криму, Донецька, Харкова, Луганська, Одеси, Дніпропетровська, Миколаєва, Херсона та інших міст України за столом переговорів.
Після самоусунення втікача-президента Віктора Януковича від виконання своїх конституційних обов'язків Юрій Ільїн не визнавав легітимність в.о. президента Олександра Турчинова та нової української влади, своє звільнення вважав незаконним і, як і раніше, вважав себе начальником Генштабу та головнокомандувачем Збройних сил України. Після анексії Росією Автономної Республіки Крим залишився в Криму. За словами тодішнього міністра оборони України Ігора Тенюха, тричі схиляв до зради начальника Академії військово-морських сил імені П. С. Нахімова Петра Гончаренка, щоб той перейшов на бік Росії. У вересні 2014 року Генеральна прокуратура України відкрила щодо Ільїна кримінальне провадження за статтею «дезертирство». За даними відомства, перебуваючи в розпорядженні міністра оборони України, адмірал у кінці травня покинув місце служби.
Курйозним також є той факт, що саме у дні переходу революційних подій 2014 року в радикальну фазу з Юрієм Ільїним був укладений контракт про проходження військової служби на період із 18 лютого 2014 року по 21 серпня 2022 року. А вже в лютому 2015 року через суд він вимагає від Міноборони виплати йому «належної» матеріальної допомоги й зобов'язати Президента Петра Порошенка видати указ про звільнення його з військової служби у запас за станом здоров'я.
Одружений, має дочку.
Дезертирство
23 жовтня 2014 згідно з ухвалою суду винесено дозвіл на затримання з метою приводу як розшукуваного Солом'янським управлінням поліції в місті Київ за дезертирство згідно зі статтею 408 частина 1 кримінального кодексу України.
Нагороди
- Відзнаки міністерства оборони України «Доблесть і честь», «Знак пошани», «Ветеран військової служби», медаль «10 років Збройним Силам України», медаль «15 років Збройним Силам України»
- Медалі СРСР «70 років Збройних Сил СРСР», «За бездоганну службу» II та III ст.
Примітки
- (PDF). Крила України. 17-21.02.2014. Архів оригіналу (PDF) за 25 лютого 2015. Процитовано 24 лютого 2015.
- . Архів оригіналу за 18 лютого 2015. Процитовано 24 серпня 2013.
- УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ № 84/2014 Про звільнення Ю.Іл'їна з посади командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України. Архів оригіналу за 19 лютого 2014. Процитовано 19 лютого 2014.
- УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ № 85/2014 Про призначення Ю.Іл'їна начальником Генерального штабу — Головнокомандувачем Збройних Сил України. Архів оригіналу за 19 лютого 2014. Процитовано 19 лютого 2014.
- . Архів оригіналу за 6 березня 2014. Процитовано 28 лютого 2014.
- . Українська правда. 24.02.2015. Архів оригіналу за 24 лютого 2015. Процитовано 24 лютого 2015.
- (укр.). 31.10.2014. Архів оригіналу за 9 липня 2021. Процитовано 1 липня 2021.
Посилання
- Віце-адмірал Іл'їн Юрій Іванович [ 2 травня 2013 у Wayback Machine.] на сайті Міністерства оборони України
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ilyin Yurij Ivanovich nar 21 serpnya 1962 admiral Nachalnik Generalnogo shtabu ZS Ukrayini 2014 komanduvach Vijskovo Morskih Sil Zbrojnih sil Ukrayini 2012 2014 Yurij Ilyin AdmiralZagalna informaciyaNarodzhennya 21 serpnya 1962 1962 08 21 61 rik Rogachov Gomelska obl BRSR SRSRAlma Mater Minske suvorovske vijskove uchilishe i dVijskova sluzhbaPrinalezhnist SRSR UkrayinaVid ZS VMS ZSURid vijsk VMS ZSUKomanduvannya2014 Nachalnik Generalnogo shtabu ZS Ukrayini 2012 2014 Komanduvach VMS UkrayiniNagorodi ta vidznakiVidznaka Doblest i chest Ministerstvo oboroni Ukrayini Vidznaka Znak poshani Ministerstvo oboroni Ukrayini Vidznaka Veteran vijskovoyi sluzhbi Ministerstvo oboroni Ukrayini Medal 10 rokiv Zbrojnim Silam Ukrayini Ministerstvo oboroni Ukrayini Medal 15 rokiv Zbrojnim Silam Ukrayini Ministerstvo oboroni Ukrayini Medal 70 rokiv Zbrojnih Sil SRSR Medal Za bezdogannu sluzhbu II st SRSR Medal Za bezdogannu sluzhbu III st SRSR Ilyin Yurij Ivanovich u VikishovishiBiografiyaIlyin Yurij Ivanovich narodivsya 21 serpnya 1962 roku v misti Rogachov Gomelskoyi oblasti Biloruskoyi RSR Pislya zakinchennya Minskogo Suvorovskogo vijskovogo uchilisha u 1979 roci vstupiv v Odeske vishe artilerijske komandne uchilishe imeni M V Frunze Z 1983 po 1991 rik prohodiv sluzhbu v okremij brigadi morskoyi pihoti Chornomorskogo flotu na posadah komandira vzvodu komandira batareyi U period iz 1991 roku do 1998 roku prohodiv sluzhbu u shtabi Komanduvannya Vijskovo Morskih Sil ZS Ukrayini Z serpnya 1998 roku do grudnya 2003 roku komanduvav 1 yu okremoyu brigadoyu morskoyi pihoti Vijskovo Morskih sil ZS Ukrayini U period iz grudnya 2003 roku po cherven 2005 roku prohodiv sluzhbu v shtabi Komanduvannya Vijskovo Morskih Sil na posadah zastupnika nachalnika i nachalnika upravlinnya oboronnogo planuvannya U period iz chervnya 2005 po serpen 2008 roku prohodiv sluzhbu vijskovim predstavnikom grupi oficeriv u mizhnarodnih shtabah i misiyah u SShA Z serpnya 2008 roku prohodiv sluzhbu u Komanduvanni Vijskovo Morskih Sil na posadah pershogo zastupnika nachalnika shtabu nachalnika shtabu pershogo zastupnika komanduvacha Vijskovo Morskih Sil U 2010 roci zakinchiv fakultet pidgotovki fahivciv operativno strategichnogo rivnya Nacionalnogo universitetu oboroni Ukrayini 27 lipnya 2012 roku ukazom Prezidenta Ukrayini Verhovnogo Golovnokomanduvacha Zbrojnih Sil Ukrayini Viktora Yanukovicha buv priznachenij na posadu komanduvacha Vijskovo Morskih Sil Zbrojnih Sil Ukrayini 24 serpnya 2013 roku prisvoyeno vijskove zvannya admirala 19 lyutogo 2014 roku ukazom Prezidenta Ukrayini Verhovnogo Golovnokomanduvacha Zbrojnih Sil Ukrayini Viktora Yanukovicha buv zvilnenij iz posadi komanduvacha Vijskovo Morskih Sil Zbrojnih Sil Ukrayini i priznachenij nachalnikom Generalnogo shtabu 28 lyutogo 2014 roku ukazom v o Prezidenta Ukrayini Oleksandra Turchinova zvilnenij iz posadi nachalnika Generalnogo shtabu Pri comu vin zalishivsya u rozporyadzhenni ministra oboroni pri Genshtabi ta na vsih vidah zabezpechennya U zv yazku z socialno politichnimi podiyami v Ukrayini 11 bereznya 2014 roku Yurij Ilyin zrobiv zayavu pro neobhidnist virishennya problem meshkanciv Krimu Donecka Harkova Luganska Odesi Dnipropetrovska Mikolayeva Hersona ta inshih mist Ukrayini za stolom peregovoriv Pislya samousunennya vtikacha prezidenta Viktora Yanukovicha vid vikonannya svoyih konstitucijnih obov yazkiv Yurij Ilyin ne viznavav legitimnist v o prezidenta Oleksandra Turchinova ta novoyi ukrayinskoyi vladi svoye zvilnennya vvazhav nezakonnim i yak i ranishe vvazhav sebe nachalnikom Genshtabu ta golovnokomanduvachem Zbrojnih sil Ukrayini Pislya aneksiyi Rosiyeyu Avtonomnoyi Respubliki Krim zalishivsya v Krimu Za slovami todishnogo ministra oboroni Ukrayini Igora Tenyuha trichi shilyav do zradi nachalnika Akademiyi vijskovo morskih sil imeni P S Nahimova Petra Goncharenka shob toj perejshov na bik Rosiyi U veresni 2014 roku Generalna prokuratura Ukrayini vidkrila shodo Ilyina kriminalne provadzhennya za statteyu dezertirstvo Za danimi vidomstva perebuvayuchi v rozporyadzhenni ministra oboroni Ukrayini admiral u kinci travnya pokinuv misce sluzhbi Kurjoznim takozh ye toj fakt sho same u dni perehodu revolyucijnih podij 2014 roku v radikalnu fazu z Yuriyem Ilyinim buv ukladenij kontrakt pro prohodzhennya vijskovoyi sluzhbi na period iz 18 lyutogo 2014 roku po 21 serpnya 2022 roku A vzhe v lyutomu 2015 roku cherez sud vin vimagaye vid Minoboroni viplati jomu nalezhnoyi materialnoyi dopomogi j zobov yazati Prezidenta Petra Poroshenka vidati ukaz pro zvilnennya jogo z vijskovoyi sluzhbi u zapas za stanom zdorov ya Odruzhenij maye dochku Dezertirstvo 23 zhovtnya 2014 zgidno z uhvaloyu sudu vineseno dozvil na zatrimannya z metoyu privodu yak rozshukuvanogo Solom yanskim upravlinnyam policiyi v misti Kiyiv za dezertirstvo zgidno zi statteyu 408 chastina 1 kriminalnogo kodeksu Ukrayini NagorodiVidznaki ministerstva oboroni Ukrayini Doblest i chest Znak poshani Veteran vijskovoyi sluzhbi medal 10 rokiv Zbrojnim Silam Ukrayini medal 15 rokiv Zbrojnim Silam Ukrayini Medali SRSR 70 rokiv Zbrojnih Sil SRSR Za bezdogannu sluzhbu II ta III st Primitki PDF Krila Ukrayini 17 21 02 2014 Arhiv originalu PDF za 25 lyutogo 2015 Procitovano 24 lyutogo 2015 Arhiv originalu za 18 lyutogo 2015 Procitovano 24 serpnya 2013 UKAZ PREZIDENTA UKRAYiNI 84 2014 Pro zvilnennya Yu Il yina z posadi komanduvacha Vijskovo Morskih Sil Zbrojnih Sil Ukrayini Arhiv originalu za 19 lyutogo 2014 Procitovano 19 lyutogo 2014 UKAZ PREZIDENTA UKRAYiNI 85 2014 Pro priznachennya Yu Il yina nachalnikom Generalnogo shtabu Golovnokomanduvachem Zbrojnih Sil Ukrayini Arhiv originalu za 19 lyutogo 2014 Procitovano 19 lyutogo 2014 Arhiv originalu za 6 bereznya 2014 Procitovano 28 lyutogo 2014 Ukrayinska pravda 24 02 2015 Arhiv originalu za 24 lyutogo 2015 Procitovano 24 lyutogo 2015 ukr 31 10 2014 Arhiv originalu za 9 lipnya 2021 Procitovano 1 lipnya 2021 PosilannyaVice admiral Il yin Yurij Ivanovich 2 travnya 2013 u Wayback Machine na sajti Ministerstva oboroni Ukrayini Vijskovi posadi Poperednik Volodimir Zamana Nachalnik Generalnogo shtabu 19 lyutogo 2014 28 lyutogo 2014 Nastupnik Mihajlo Kucin Poperednik Viktor Maksimov Komanduvach vijskovo morskih sil 2012 2014 Nastupnik Denis Berezovskij Poperednik Komanduvach 4 yi brigadi morskoyi pihoti 1998 2003 Nastupnik