Євге́н (Евге́н) Филимо́нович Маланю́к (20 січня (1 лютого) 1897, Новоархангельськ — 16 лютого 1968, Нью-Йорк) — український письменник, культуролог-енциклопедист, публіцист, літературний критик, сотник Армії УНР, «Імператор залізних строф».
Євген Филимонович Маланюк | ||||
---|---|---|---|---|
![]() Євген Маланюк, 1933 р. | ||||
Псевдонім | Імператор залізних строф | |||
Народився | 20 січня (1 лютого) 1897 Новоархангельськ Єлизаветградський повіт, Херсонська губернія, ![]() | |||
Помер | 16 лютого 1968 (71 рік) Нью-Йорк, | |||
Поховання | Цвинтар святого Андрія (Саут-Баунд-Брук) | |||
Країна | ![]() ![]() | |||
Діяльність | поет, мислитель-публіцист, мистецтвознавець, критик, культуролог, перекладач, ![]() | |||
Alma mater | Єлисаветградське земське реальне училище і Українська господарська академія (1929) | |||
Мова творів | українська | |||
Жанр | публіцистика | |||
Нагороди | ![]() | |||
| ||||
| ||||
|
Життєпис
Ранні роки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkUzTHlWRU1DVTVReVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0UlNWRU1DVkNRVjhsUkRBbE9EUWxSREFsUWpJbFJEQWxRak1sUkRBbFFqVWxSREFsUWtRdWFuQm5MekkxTUhCNExTVkVNQ1U1UXlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNFJTVkVNQ1ZDUVY4bFJEQWxPRFFsUkRBbFFqSWxSREFsUWpNbFJEQWxRalVsUkRBbFFrUXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Народився Євген Маланюк 1 лютого (20 січня за старим стилем) 1897 року в посаді Новоархангельськ, який розташовувався над річкою Синюхою Херсонської губернії (тепер Кіровоградська область).
Батько Євгена, Филимон Васильович, працював учителем, а згодом повіреним у містечковому суді, захоплювався просвітницькою діяльністю, був режисером аматорських театральних вистав, співав у церковному хорі, друкувався в часописах, виступав ініціатором відкриття гімназії. Євгенова мати Гликерія Яківна була донькою військовика Стоянова, чорногорця з роду осадчих на землях Нової Сербії, заснованої ще за часів Катерини ІІ.
Навчався Є. Маланюк в Новоархангельській початковій школі. Як і його молодші брати, Онисим та Сергій, він відзначався блискучими знаннями. Лише найстарший із синів — Євген — продовжив здобувати освіту в Єлисаветградському земському реальному училищі. Навчання в підготовчому класі хлопець завершив із відмінними результатами і згодом був звільнений від оплати, що полегшило долю малозабезпеченої сім'ї. Здібний учень стає стипендіатом Єлисаветградського земства. Восьмирічне перебування у стінах закладу (1906—1914), з яким у різні часи пов'язали свої долі Євген Чикаленко, Панас Саксаганський, Микола Садовський, Юрій Яновський, Гнат Юра та інші відомі діячі, значно розширило світогляд Маланюка, пробудило в ньому творчі здібності, любов до літератури, живопису, театру. У 13 років хлопчина починає віршувати.
1914 року Перша світова війна стає на перешкоді навчанню. В 1915 році юнак стає курсантом Першого Київського військового училища, яке закінчує в січні 1916 р. Протягом кількох місяців служить у чині прапорщика в 39-му піхотному запасному батальйоні на території Володимирської губернії, а з серпня 1916 р. у званні молодшого офіцера перебуває в 4-й роті 2-го Туркестанського стрілецького полку на Південно-західному фронті, потім потрапляє до 2-ї кулеметної роти, був ад'ютантом начальника штабу 1-ї Туркестанської дивізії полковника Є. Мєшковського. Останнє звання у російській армії — поручник.
Доба визвольних змагань
1917 рік приніс Євгенові Маланюкові чимало гострих вражень, потрясінь і втрат: жорстокі будні на фронтах Першої світової, Лютнева революція і несподівана відпустка додому у зв'язку зі смертю батька (мати померла ще у 1913 році), демобілізація з російської армії й участь у творенні УНР, служба в чині старшини в Генеральному Штабі України. Пізніше стає ад'ютантом генерала Василя Тютюнника, командувача Наддніпрянською Армією УНР, який помер від тифу на руках у свого ад'ютанта. Молодий офіцер болісно сприймав поступовий занепад УНР.
З лютого 1918 р. — у розпорядженні уповноваженого Центральної Ради у Луцьку, з квітня 1918 р. — діловод оперативного відділу Головного управління Генерального штабу УНР, з травня 1918 р. — т. в. о. оберстаршини оперативного відділу Головного управління Генерального штабу Української Держави, з кінця 1918 р. — старшина для доручень помічника начальника Генерального штабу УНР, з січня 1919 р. — ад'ютант помічника начальника штабу Дієвої армії УНР, з квітня 1919 р. — ад'ютант начальника штабу Дієвої армії УНР, восени 1919 р. — ад'ютант командувача Дієвою армією УНР.
З кінця грудня 1919 р. перебував у польському полоні у м. Рівне та таборі Ланцут.
У червні-липні 1920 р. — приділений до штабу 4-ї запасної бригади Армії УНР, у серпні—вересні 1920 р. знаходився на лікуванні у шпиталі, з жовтня 1920 р. — старшина для доручень організаційного відділу штабу Армії УНР.
Після трьох літ відчайдушних битв за українську державність у жовтні 1920 р. поет-патріот разом з іншими інтернованими захисниками УНР потрапляє до таборів у Стшелкові та Щипьорні, а згодом у Каліші (Польща). Тут Є. Маланюк багато пише, зі своїми друзями Юрієм Дараганом, Миколою Чирським, Максимом Гривою (Загривним) видає гектографічним способом журнал «Веселка» (1922—1923), в якому й сам починає друкуватися. Інтерновані вояки заснували аматорський театр, чоловічий хор, навіть балетні курси; влаштовували різні культурно-освітні акції. Але й таке насичене мистецьке й громадське життя не применшувало туги цих людей за Україною. Євген Маланюк прагнув розібратися, що привело до поразки УНР, до цього поневіряння співвітчизників у чужих краях. Ці розмірковування просилися на папір у вигляді щемливих, гірких і часто жорстких поетичних рядків.
Чехословацький період
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelU1THlWRU1DVTVReVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0UlNWRU1DVkNRVjhsUkRBbE9EUWxSREFsUWpJbFJEQWxRak1sUkRBbFFqVWxSREFsUWtRdU1pNXFjR2N2TWpVd2NIZ3RKVVF3SlRsREpVUXdKVUl3SlVRd0pVSkNKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpFSlVReEpUaEZKVVF3SlVKQlh5VkVNQ1U0TkNWRU1DVkNNaVZFTUNWQ015VkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNSQzR5TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Восени 1923 року поет виїхав до Чехословаччини, де вступив на гідротехнічне відділення інженерного факультету Української господарської академії в Подєбрадах, працював інженером-гідротехніком.
Деякий час письменник входив до складу Ліги українських націоналістів (ЛУН), співпрацював у журналі цієї організації «Державна нація». Є. Маланюкові пощастило навчатися у відомих професорів-співвітчизників Івана Шовгенева, Євгена Чикаленка, Сергія Шелухіна. Він брав участь у численних літературно-мистецьких вечорах, дискусіях, що влаштовувались у Подєбрадах, Празі, де здружився з Леонідом Мосендзом, Олегом Ольжичем, Оленою Телігою, Олексою Стефановичем, Оксаною Лятуринською, Михайлом Мухіним. Знайомство з поетесою Наталею Лівицькою-Холодною переросло в кохання, яке дуже змучило Євгена, ледь не довівши до самогубства.
1925 року в Подєбрадах вийшла перша збірка віршів «Стилет і стилос», яка стала неабиякою подією і в житті автора, і в тогочасному літературно-мистецькому процесі, викликавши неоднозначну реакцію: від цілковитого несприйняття до надзвичайного захоплення. Цією книгою, як і наступною — «Гербарій» (Гамбург, 1926), Маланюк ствердив свої позиції поета-націєтворця, яким він не зрадить до самої смерті. Саме це: войовничий дух; звернення до державницької і визвольної атрибутики у вигляді «заліза наших когорт» «свяченого ножа»; розміркування над долею сучасного мистецтва, покликаного слугувати високим ідеалам, — приваблювали молодше покоління представників діаспори. Натомість старша генерація, схильна до поміркованості та нескінченних оплакувань недолі України, була просто шокована різким тоном письменника, його зневажливими оцінками і звинуваченнями на адресу земляків-малоросів, що ніяк не доростуть до рівня нації.
У тому ж 1925 році в Подєбрадах Є. Маланюк познайомився зі студенткою медицини Зоєю Равич із Полтавщини і невдовзі одружився з нею (заручини відбулися 5 липня, а вінчання 12 серпня в церкві святого Миколая у Празі). Проте 1929 року подружжя взяло розлучення. Євген, завершивши академію, подався на заробітки до Варшави. А Зоя залишилася навчатись у Празі.
Варшавський період
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk0THlWRU1DVTVReVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0UlNWRU1DVkNRVjhsUkRBbE9EUWxSREFsUWpJbFJEQWxRak1sUkRBbFFqVWxSREFsUWtRdU15NXFjR2N2TWpVd2NIZ3RKVVF3SlRsREpVUXdKVUl3SlVRd0pVSkNKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpFSlVReEpUaEZKVVF3SlVKQlh5VkVNQ1U0TkNWRU1DVkNNaVZFTUNWQ015VkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNSQzR6TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
З 1929 р. — у Польщі.
У 1930-х роках письменник плідно співпрацював із львівським журналом «Літературно-науковий вісник» (із 1932 — «Вісник»), редактором якого був відомий політик, критик, літературознавець Дмитро Донцов. Зв'язки з зазначеним виданням не припинялися упродовж усього періоду перебування Є. Маланюка у Варшаві. У польській столиці організовується літературний гурт «Танк», до якого входять Ю. Липа, О. Теліга, П. Зайцев, Н. Лівицька-Холодна, А, Коломиєць, Ю. Косач та ін. Безперечним лідером групи був Є. Маланюк. Але коли гурт трансформувався в інше утворення — «Ми» — і став видавати однойменний журнал, що породило гостру полеміку з Д. Донцовим, склалася вкрай напружена ситуація. Є. Маланюк розірвав зв'язки з групою «Ми» і поновив співпрацю з «Вісником».
На варшавський період припадає вихід у світ таких книжок поета: «Земля й залізо» (Париж, 1930), «Земна мадонна» (Львів, 1934), «Перстень Полікрата» (Львів, 1939), «Вибрані поезії» (Львів; Краків, 1943). Значно пожвавлюється публіцистична і наукова діяльність Є. Маланюка, з'являються десятки статей, нарисів, есе, в яких він осмислює набутки вітчизняної і світової культури (Т. Шевченко, М. Гоголь, П. Куліш, Я. Щоголев, Г. Чупринка, І. Бунін, М. Бажан, С. Гординський, В. Ґренджа-Донський, Зореслав та ін.). Публікуються переклади з інших літератур (Шарль Бодлер, Йозеф Сватоплук Махар, Микола Гумільов).
У Варшаві поет познайомився з польськими митцями, такими як Ю. Тувім, Я. Івашкевич, Я. Лехонь — представниками відомої групи Скамандритів, а також з Л. Подгорським-Околувом, С. Стемповським та Ю. Лободовським. Є. Маланюк намагався побудувати діалог між польськими та українськими митцями, незважаючи на несприятливі політичні умови. Польські поети високо цінували творчість Є. Маланюка, перекладали його твори.
У Варшаві доля звела Євгена Маланюка зі співробітницею чеського посольства Богумілою Савицькою, що з часом стала його другою дружиною. У 1934 році в подружжя народився син Богдан. Друга світова війна порушила сімейну ідилію. Богуміла все частіше виїздить із сином до рідних у Прагу, а Євген підзаробляє, де може: вчителем у Варшавській православній семінарії, перекладачем текстів до кінохронік, часто живе надголодь.
Німецький період
Маланюк брав участь в обороні столиці Польщі від німецьких військ у 1939 році.
З 1944 р. — у Німеччині. Після вступу на територію Польщі радянських військ письменник був змушений податися вже на другу еміграцію, рятуючись від пильного ока енкаведистів, які на той час уже замордували його найкращого друга Юрія Липу. Отже, знову табори для переміщених осіб, бараки, випадкові заробітки. Така перспектива не влаштовувала Богумілу, тож подружжя оформило розлучення, Євген сам подався назустріч новим випробуванням. Хоча версію про розлучення підтверджують не всі біографи. Євгену довелося працювати ліфтером, викладачем математики в німецькому місті Регенсбурзі, у таборі для біженців, що перебував в американській зоні окупації.
У цей період Євген Маланюк усамітнюється, відсторонюється від активної літературної діяльності. Належачи до МУРу (Мистецького українського руху), нечасто бере участь у його зібраннях, культурних акціях. Упродовж 1946—1947 рр. Є. Маланюк то відходить, то знову долучається до організації й урешті в одному з листів 1947 року до голови МУРу У. Самчука повідомляє про свій вихід.
5 березня 1947 року студія драми Йосипа Гірняка провела в Регенсбурзі свято на честь 50-річчя Євгена Маланюка. Ювіляра вітали У. Самчук, І. Костецький, Ю. Лавріненко, Г. Костюк, члени драматичної студії Й. Гірняка.
Американський період
У червні 1949 року поет переїжджає до США, поселяється на околиці Нью-Йорка: спершу працює фізично, потім — в проєктному бюро, де й трудився до виходу на пенсію в 1962 р. У 1958 р. Є. Маланюк став почесним головою об'єднання українських письменників «Слово». За океаном з'являються друком його збірки «Влада», «Поезії в одному томі», «Остання весна», «Серпень»; окремим виданням виходить поема «П'ята симфонія» (1954), що уславлює діяльність борців за українську державність — Василя Тютюнника, Марка Безручка та інших. Євген Маланюк продовжує працювати і в галузі публіцистики, літературознавства. Публікуються його монографії, статті, нариси. Це, зокрема, видання, що з часом отримали широкий резонанс: «Нариси з історії нашої культури» (1954), «Малоросійство» (1959), «Ілюстрісімус Домінус Мазепа — тло і постать» (1960), «Книга спостережень» у двох томах (1962; 1966).
У 1962 році письменник ризикнув відвідати соціалістичну Польщу. Це було його останнє побачення з Варшавою, з багатьма спогадами про минуле. Зустрівся Є. Маланюк і з колишньою дружиною Богумілою, яка була щаслива його бачити. Ці дні, проведені недалеко від України, близької і водночас недоступної, не були «отруєні» навіть діями таємної поліції. Однак, це лише одна з версій. За іншою версією, поет не мав можливості побачитися з дружиною, через небезпеку бути схопленим радянською розвідкою. Невідомі йому люди з польської таємної поліції допомогли Євгенові врятуватися.
Помер Євген Маланюк 16 лютого 1968 року у Нью-Йорку. Похований на православному цвинтарі святого Андрія Сауф-Баунд-Брук, штат Нью-Джерсі. Вже після смерті письменника у мюнхенському видавництві «Сучасність» з'явилася впорядкована ним самим збірка поезій «Перстень і посох» (1972), що стала його лебединою піснею.
Творча спадщина
Творча спадщина поета, визнаного за українського класика, ідейно та тематично досить розмаїта. Збірки поезій та есе були видані у багатьох містах Європи й Америки:
- Обранні вірші у збірці «Озимина [ 2 червня 2016 у Wayback Machine.]. Альманах трьох: Євген (Евген) Маланюк, Михайло Селегій, Михайло Осика» (Каліш: Веселка, 1923)
- «Стилет і стилос» (Подєбради, 1925)
- «Гербарій» (Гамбурґ, 1926)
- «Земля й залізо» (Париж, 1930)
- «Земна мадонна» (Львів, 1934)
- «Перстень Полікрата» (Львів, 1939)
- «Вибрані поезії» [ 26 вересня 2021 у Wayback Machine.] (Львів, Краків, 1943)
- «Влада» (Філадельфія, 1951)
- «П'ята симфонія» (Нью-Йорк, 1953)
- «Поезії в одному томі» (Нью-Йорк, 1954)
- «Остання весна» (Нью-Йорк, 1959)
- «Серпень» (Нью-Йорк, 1964)
- «Перстень і посох» (Мюнхен, 1972)
- «Поезії з нотатників» (Кіровоград, 2003)
- «Нотатники (1936–1968)» (Київ, 2008)
У 1962 та 1966 роках Євген (Евген) Маланюк упорядковує два томи своїх літературознавчих, культурологічних та історіософських статей, розвідок, есе, нарисів, котрі побачили світ у видавництві «Гомін України» в Канаді (Торонто, 1962, т. 1; 1966, т. 2). Для своєї прози автор вибирає промовисту і поетичну назву — «Книга спостережень». І тут Євген (Евген) Маланюк постає самобутнім мислителем, дослідником-аналітиком. Знову ж, як і в поезії, основною його темою є Україна, її мистецтво, культура, історія. Десятки статей присвячені клясичній літературі, митцям-емігрантам, письменникам України радянського часу.
Вже після смерті митця побачила світ збірка «Перстень і посох» (Мюнхен, 1972).
Характеристика творчості
Цей розділ містить , але походження окремих тверджень через брак . |
У царині поетики Євген (Евген) Маланюк — симфоніст. Саме це його ріднило з Павлом Тичиною. Він вільно оперує художніми засобами і клясичної поетичної мови, і найсучаснішими образними версифікаційними трансформаціями її. Виваженість і, сказати б, наукова точність слова в історіософській поезії поєднується з гранично вираженою емоційністю, просто — бурею пристрасти. Крім того, поет виробив власну мову символів, що є водночас і знаряддям, і результатом його світоаналізу. Саме символізм визначає одну із провідних рис поетичного мовлення Маланюка — лаконічність як принцип, що регулює структуру тексту. Крім того, Е. Маланюка відносять до стилю необароко. Більшість дослідників відносять його також до празької літературної школи. Визначальними рисами творчості цієї школи, а також і Е. Маланюка, є історіософізм і мітологічність. Поезію Празької школи називають поезією чину, оскільки вона закликає до боротьби за Україну, боротьби не тільки збройної, а й духовної. Цей заклик звучить і в поезії Маланюка.
Ідея утвердження державности України — центральна ідея поетичного Універсуму Євгена (Евгена) Маланюка. Поет звертається до витоків української державницької традиції — князівсько-дружинницької доби, періоду гетьманування Богдана Хмельницького, Івана Мазепи, Пилипа Орлика, в ній прагне відшукати підстави для творення сучасної держави. Однак образ України — внутрішньо роздвоєний, дуалістичний, він постає перед читачем у двох своїх іпостасях: Степова Еллада та Чорна Еллада. І саме ця антиномія є для Євгена (Евгена) Маланюка джерелом внутрішньої неструктурованости українського суспільства, втрати вольового, динамічного, державницького начала. Поет вибудовує своєрідну історіософську концепцію буття України, елементами якої є Еллада, варяги та Рим. Еллінський гіпертрофований індивідуалізм, панестетизм має бути згармонізований варязьким активізмом та ієрархічністю Риму, ці три елементи мають існувати не окремо, лиш у своєму поєднанні, синтезі. У творенні свого образу України Євген (Евген) Маланюк виходить із конкретних історичних та географічних реалій, бо саме Україна — це місце трагічної зустрічі Заходу та Сходу, цією обставиною зумовлене те, що вона довгий час лишалася об'єктом, а не суб'єктом історичного процесу. Українець — «пісняр, мудрець і гречкосій» — здатний швидше до ліричної рефлексії, пасивного споглядання навколишньої дійсности, а не до адекватної вольової реакції на зовнішню загрозу. На противагу цьому Євген (Евген) Маланюк розвиває цілу комплексну теорію «мазепинства», центральне місце в якій займає пророча візія майбутнього провідника України, який має поєднати державний досвід Мазепи, патріотизм та дипломатичний хист Пилипа Орлика, цільність світогляду Тараса Шевченка, в постаті якого поєднались поет та державотворець.
Водночас Євген (Евген) Маланюк — це і ніжний лірик, тонкий метафорист, що у своїй поезії поєднує сувору аскетичність вислову, здатність до сильних почувань з витонченою ритмомелодикою, проникненням в глибини людської психології. Він створив прекрасні зразки любовної лірики, в якій освічується в коханні, оспівує жінку або жалкує за втраченими почуттями.
Для Маланюка був притаманний стихійний традиціоналізм. Він щиро захоплювався епохою Середньовіччя і критично ставився до прогресизму. Сучасний український дослідник Ігор Загребельний зазначає: «Цілісної традиціоналістичної системи Маланюк не побудував. Не побудував він, зрештою, навіть загальної концепції занепаду Заходу. Проте, записані у численних статтях, поезіях, есе та, що особливо цінно, нотатках, його міркування про минуле та сучасність безперечно можуть вважатися такими, що належать до традиції української консервативної думки. Не творячи системи, міркування Маланюка усе ж дають відповідь, приміром, на питання про ідейний зміст занепаду».
«Посланіє»
Євген (Евген) Маланюк випустив перші поетичні збірки тоді, коли в підрадянській Україні набирала розмаху та гостроти літературна дискусія, головним засновником якої був Микола Хвильовий. 1926 року пролунали ним натхненні радикальні гасла: «Геть від Москви!» і «Дайош психологічну Європу!», на що швидко відреагував 29-річний Євген (Евген) Маланюк і написав «Посланіє» (1926).
Маланюк не обмежився полемікою з одним адресатом. Заразом він приєднався до дискусії про шляхи розвитку української культури, про вибір між Сходом і Заходом, про Европу, її стан і майбуття. Звичайно ж, Євген (Евген) ставав на бік Европи, оскільки його европоцентризм мав виразну антибольшевицьку «підкладку»: він був різко протиставлений ілюзіям зачарованих «світлом зі Сходу» «лівих» інтелектуалів (Анрі Барбюс, Бернард Шоу, Ромен Роллан, Анатоль Франс, Освальд Шпенґлер тощо). У своєму творі він мовби «викликає» той час, коли нарешті з'явиться «нації міцної син».
У політичному штабі УСРР «Посланіє» викликало лють. На адресу Євгена (Евгена) Маланюка посипалися звинувачення в «українському фашизмі». Відразу ж було наказано дати «фашистові» Маланюку гнівну відсіч. Найвідомішою є «Відповідь» Володимира Сосюри:
Шановний пане Маланюче, ми ще зустрінемось в бою!
Ви не фашист, а лиш фашистик!
Ми вам «Посланіє» згадаєм, коли ви станете під мур…
Микола (Микулаш) Неврлий свідчив: Сосюра згодом «жалів, що так гостро виступив проти нього Він казав, що в той час майже нічого про Маланюка не знав, ані одного його вірша не читав і наївно повірив критикові Андрієві Хвилі, який тоді громив Маланюка. […]. Віршами Маланюка, які я тоді (це було, пригадую, десь 1956—1957 рр.) живо відновлював із пам'яті, Сосюра був захоплений. Особливо йому подобалась „Варязька балада“, яку він назвав геніальною».
Маланюк у спогадах
За свідченням Богдана Бойчука, Маланюк у житті дуже відрізнявся від Маланюка у творчості:
![]() | Упродовж довгих років я жив у сусідстві Євгена Маланюка і спостерігав штрихи його особистого портрету і тим самим частково теж штрихи групового портрету пражан. Найбільший ”поет-трибун” своєї доби Євген Маланюк був як людина далекий від трибунности. Він усе своє життя старався не бути трибуном, тобто не включатися в безпосереднє політичне життя, не запрягатися до нічийого воза. Прапороносцем нічиїх ідей він не був, нікому нічим не служив. Деякі угруповання брали його вірші собі на прапор, але це була їхня проблема. Були далекі йому теж у житті волюнтаризм та суворість. Маланюк був людиною легко-богемського покрою, щось на кшталт інтелектуалів паризького Латинського кварталу. Він любив товариство (в тому й жіноче), любив забавитися, любив добру їжу й вишукані напої, любив годинами розповідати історичні анекдоти та всякі інтимні деталі з життя історичних осіб. | ![]() |
Пам'ять
Помер Євген Маланюк 16 лютого 1968 року у Нью-Йорку. Поховали поета на цвинтарі святого Андрія у штаті Нью-Джерсі. Після смерті вийшла впорядкована ним при житті – збірка поезій «Перстень і посох». Ім'ям Євгена Маланюка названі вулиці у Києві, Львові, Кропивницькому, Дніпрі та інших містах України. У Львові є також площа Маланюка.
В рідному містечку Новоархангельськ, де народився Євген (Евген) Маланюк, встановлено погруддя поету.
Ім'ям Євгена (Евгена) Маланюка названо школу в селі Торговиця Новоархангельського району.
1 лютого 2017 року на державному рівні в Україні відзначався ювілей — 120 років з дня народження Євгена (Евгена) Маланюка (1897—1968), поета, мистецтвознавця, літературознавця.
Літературна премія ім. Євгена (Евгена) Маланюка
Премія є творчою відзнакою, якою нагороджують літераторів Кіровоградської області за високохудожні твори, спрямовані на ствердження гуманістичних ідеалів, збагачення історичної спадщини народу, державотворення та демократизацію суспільства. Премія встановлюється у трьох номінаціях:
- художня література (поезія, проза, драматургія);
- літературознавство та публіцистика;
- переклад (з української мови на інші мови, з інших мов на українську мову).
Вручення відбувається щорічно до 2 лютого — дня народження Євгена (Евгена) Маланюка. Автору твору-переможця надається звання «Лауреат обласної літературної премії імені Євгена Маланюка», вручаються диплом установленого зразка, нагрудний знак лавреата, почесна відзнака обласної ради і обласної державної адміністрації — скульптура «Степовий орел» та грошова частина премії.
Кросворд про Є.Маланюка
Кросвордист Анатолій Лозовий склав кросворд "Евген Маланюк" який був надрукований в газетах:"Відродження" м.Жовква (Львівська область), "Вісті з Свалявщини" м.Свалява (Закарпатська область) та "Народне слово" м.Кропивницький.
Див. також
Примітки
- . Архів оригіналу за 21 грудня 2018. Процитовано 21 грудня 2018.
- Загребельний, Ігор (2014). Націоналізм versus Модерн: життя і творчість Дмитра Донцова в оптиці консервативної революції (укр.) . Київ: В-во Сергія Пантюка. с. 115—116. ISBN .
- «Два штрихи» // Сучасність, 1980. №1, с. с.65
- Творець української нації, освітянин – Євген Маланюк: історія про боротьбу за честь і право - kropyvnytskyi.one (укр.). 21 жовтня 2022. Процитовано 27 жовтня 2022.
- . Архів оригіналу за 16 листопада 2018. Процитовано 6 лютого 2018.
- "Відродження" м.Жовква (Львівська область),
- "Вісті з Свалявщини" м.Свалява (Закарпатська область)
- Газета "Відродження" №24 (2470) від 30.11.2023 року Газета "Вісті з Свалявщини" №48 (8942) від 02.12.2023 року
- "Народне слово" - газета м.Кропивницький. № 43(3725) від 26 жовтня 2023 р.
Джерела та література
- Г. П. Герасимова. Маланюк Євген Филимонович [ 17 вересня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2009. — Т. 6 : Ла — Мі. — С. 467. — .
- Маланюк, Євген // Філософський енциклопедичний словник / В. І. Шинкарук (гол. редкол.) та ін. — Київ : Інститут філософії імені Григорія Сковороди НАН України : Абрис, 2002. — С. 357. — 742 с. — 1000 екз. — ББК (87я2). — .
- Маланюк, Євген. Петербург, як літературно-історична тема / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1931. — Річник 30, т. 107, кн. 10. — С. 881-893. [ 24 вересня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. З книги: ”Степова влада”/ Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1927. — Річник 26, т. 92, кн. 1. — С. 23. [ 11 серпня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Убийникам / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1930. — Річник 29, т. 102, кн. 5. — С. 386-388. [ 20 вересня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. В річницю Чупринкову / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1930. — Річник 29, т. 104, кн. 11. — С. 970-974. [ 18 вересня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Одного вечера ; B. S. / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1930. — Річник 29, т. 104, кн. 11. — С. 937-938. [ 19 вересня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Сотня / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1931. — Річник 30, т. 105, кн. 3. — С. 194. [ 11 серпня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Стара винарня / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1931. — Річник 30, т. 105, кн. 3. — С. 193-194. [ 24 вересня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. 1918–1919 / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1931. — Річник 30, т. 106, кн. 5. — С. 385. [ 13 серпня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Безсоння / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1931. — Річник 30, т. 106, кн. 6. — С. 481. [ 25 вересня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Десятиліття / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1931. — Річник 30, т. 106, кн. 7-8. — С. 37. [ 12 серпня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Балтицька сюіта ; Ганзейський порт ; Море: вірші / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1931. — Річник 30, т. 107, кн. 9. — С. 783-785. [ 13 серпня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Вступ з ”Варягів”/ Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1928. — Річник 27, т. 95, кн. 2. — С. 97. [ 19 вересня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Марії Башкирцевій / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1928. — Річник 27, т. 95, кн. 3. — С. 193. [ 11 серпня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Три сонети / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1929. — Річник 28, т. 99, кн. 9. — С. 745-746. [ 13 серпня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Буряне поліття: (1917–1927) / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1927. — Річник 26, т. 92, кн. — C. 318-335. [ 7 серпня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. З ”Варягів” / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1927. — Річник 26, т. 93, кн. 7-8. — С. 193-194. [ 20 вересня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Шевченко й Росія: (до проблеми перекладу) / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1927. — Річник 26, т. 94, кн. 11. — C. 239-249. [ 18 вересня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. З книги ”Еміґрація” / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1924. — Річник 23, т. 87, кн. 11. — С. 117. [ 7 серпня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Кінець російської літератури / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1926. — Річник 25, т. 89, кн. 1. — С. 43-62. [ 20 вересня 2020 у Wayback Machine.]
- Маланюк, Євген. Посланіє / Євген Маланюк // Літературно-науковий вістник. — 1926. — Річник 25, т. 91, кн.12. — С. 289-302. [ 13 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Література
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .. Словникова частина. — Т. 4. — С. 1445—1446.
- Український Радянський Енциклопедичний Словник. — К., 1967. — Т. 2. — С. 413.
- Неврлий Мікулаш. Євген Маланюк: воскресіння // Україна. — 1989. —- 19 листопада (№ 47). — С. 6—7.
- Сивокінь Г. Допитливість до історії // Київ. — 1991. — № 6. — С. 112—113.
- Куценко Л. Співець степової Еллади // Дзвін. — 1991. — № 7. — С. 138—141.
- Гущак І. Вогненних шляхів апостол // Київ. — 1992. — № 2. — С. 105—107.
- Шелест В. Буремна поезія Євгена Маланюка // Березіль. — 1992. — № 9—10. — С. 187—191.
- Лисенко Н. Промінець наукового світла // Березіль. — 1992. — № 11—12. — С. 147—149.
- Дорошенко Д. Коментар до перекладацької праці Євгена Маланюка // Березіль. — 1992. — № 11—12. — С. 173—175.
- Лавриненко Ю. Поет своєї епохи; Мислитель-спостережник; Плід дозрілости; «Серпень», остання книжка поета; В енциклопедичному підсумку // Українське слово. — Книга 2. — К., 1994. — С. 148—158.
- Білокінь С. Вояк української культури // Маланюк Є. Книга спостережень. — К., 1995. — С. 3—8.
- Грабовський С. Син степової Еллади // Історичний календар'97. — К., 1996. — С. 42—43.
- Куценко Л. «Я свідомий гріха, що беру на себе…» // Дивослово. — 1996. — № 4. — С. 15—16.
- Куценко Л. «На хресті слова розіп'ятий…» // Маланюк Є. Невичерпальність. — К.: Веселка, 1997. — С. 5—24.
- Мистецтво України: Біографічний довідник. — К., 1997. — С. 390.
- Лисенко Н. Творчість Є.Маланюка як перекладача уривків з поеми С.Чеха «Пісні раба» // Українське слово.— 1999. — 21 січня.— С. 14.
- Крупач М. Маланюк Євген Филимонович // Довідник з історії України. — 2-е видання. — К., 2001. — С. 445.
- Віктор Жадько. Український некрополь.-К..2005.-С.230.
- Циховська Е. Поезія Євгена Маланюка в контексті українсько-польських літературних зв'язків: монографія. — К., Ніжин: ТОВ "Видавництво «Аспект-Поліграф», 2006. — 128 с.
- Василишин І. Життя – смерть – безсмертя: екзистенціальний дискурс у філософській ліриці Є. Маланюка // Слово і час. — № 11. — Київ, 2007. — С. 3—13.
- Празька літературна школа: Ліричні та епічні твори // Упорядування і передмова В. А. Просалової. — Донецьк: Східний видавничий дім, 2008. — 280 с.
- Українська муза: Є. Маланюк. Вибрані поезії // Упорядкування, передмова та примітки І. В. Немченка. — Харків: Ранок, 2009. — 288 с.
- Корсак І. Тиха правда Модеста Левицького: повість-есей /І. Ф. Корсак.-К.: Ярославів Вал, 2009.- 165с.
- Скорина Людмила. Література та літературознавство української діаспори. Курс лекцій. — Вид. 2-е, доп. — Черкаси: Брама-Україна. — 2005. — 384с.
- Українська діаспора: літературні постаті, твори, біобібліографічні відомості / Упорядк. В. А. Просалової. — Донецьк: Східний видавничий дім, 2012. — 516 с.
- 25 січня 2015 року вийшла передача про Євгена Маланюка. Велич особистості 24.12.14 з Іриною Фаріон. Тема: Євген Маланюк [ 19 липня 2015 у Wayback Machine.]
- Гальчук О. В. Античність у ліриці Євгена Маланюка: рецепція й особливості інтерпретації [ 11 вересня 2016 у Wayback Machine.] // Питання літературознавства. — 2013. — № 88. — С. 274—285.
- Тинченко Я. Ю. Офіцерський корпус Армії Української Народної Республіки (1917—1921). Книга I. — К. : Темпора, 2007. — .
- Тинченко Я. Ю. Офіцерський корпус Армії Української Народної Республіки (1917—1921). Книга II. — К. : Темпора, 2011. — 355 с. — .
Посилання
- Маланюк Євген Филимонович // Шевченківська енциклопедія: — Т.4:М—Па : у 6 т. / Гол. ред. М. Г. Жулинський.. — Київ : Ін-т літератури ім. Т. Г. Шевченка, 2013. — С. 38-44.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Маланюк Євген Филимонович |
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Маланюк Євген Филимонович |
- Євген Маланюк читає власну поезію (аудіо)
- Євген Маланюк. Програма Ірини Фаріон «Велич особистості» (ВІДЕО)
- Євген Маланюк. Беатріче (аудіозапис) : https://www.youtube.com/watch?v=k8oSTKzP5V4 [ 1 лютого 2022 у Wayback Machine.]
- Євген Маланюк. Беатріче [ 16 серпня 2017 у Wayback Machine.] (аудіо)
- Євген Маланюк. Весна і вітер (аудіо)
- Євген Маланюк. Вічне [ 10 серпня 2017 у Wayback Machine.] (аудіо)
- Євген Маланюк. Серпневі строфи [ 17 серпня 2017 у Wayback Machine.] (аудіо)
- Євген Маланюк. Стилет чи стилос? [ 13 квітня 2017 у Wayback Machine.] (аудіо)
- Євген Маланюк. Строфи (аудіо)
- Євген маланюк. Через гори і доли… [ 18 серпня 2017 у Wayback Machine.] (аудіо)
- Передрук статті Євгена Маланюка, яка вперше була надрукована в 1942 році в празькому щомісячнику «Пробоєм» // Український тиждень [ 13 грудня 2011 у Wayback Machine.]
- Володимир Панченко. «Я — кривавих шляхів апостол»: Євген Маланюк у ролі «українського Фройда» // Український тиждень. — 12 лютого 2012, № 6 (223) від 9 лютого 2012 [ 15 лютого 2012 у Wayback Machine.]
- Маланюк Євген в Електронній бібліотеці «Культура україни» [ 27 листопада 2018 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Malanyuk Yevge n Evge n Filimo novich Malanyu k 20 sichnya 1 lyutogo 1897 18970201 Novoarhangelsk 16 lyutogo 1968 Nyu Jork ukrayinskij pismennik kulturolog enciklopedist publicist literaturnij kritik sotnik Armiyi UNR Imperator zaliznih strof Yevgen Filimonovich MalanyukYevgen Malanyuk 1933 r Psevdonim Imperator zaliznih strofNarodivsya 20 sichnya 1 lyutogo 1897 1897 02 01 Novoarhangelsk Yelizavetgradskij povit Hersonska guberniya Rosijska imperiyaPomer 16 lyutogo 1968 1968 02 16 71 rik Nyu Jork SShAPohovannya Cvintar svyatogo Andriya Saut Baund Bruk Krayina UNR SShA Rosijska imperiyaDiyalnist poet mislitel publicist mistectvoznavec kritik kulturolog perekladach SotnikAlma mater Yelisavetgradske zemske realne uchilishe i Ukrayinska gospodarska akademiya 1929 Mova tvoriv ukrayinskaZhanr publicistikaNagorodi Hrest Simona Petlyuri Malanyuk Yevgen Filimonovich u Vikishovishi Vislovlyuvannya u VikicitatahZhittyepisRanni roki Yevgen Malanyuk Yelisavetgrad 1914 rik Narodivsya Yevgen Malanyuk 1 lyutogo 20 sichnya za starim stilem 1897 roku v posadi Novoarhangelsk yakij roztashovuvavsya nad richkoyu Sinyuhoyu Hersonskoyi guberniyi teper Kirovogradska oblast Batko Yevgena Filimon Vasilovich pracyuvav uchitelem a zgodom povirenim u mistechkovomu sudi zahoplyuvavsya prosvitnickoyu diyalnistyu buv rezhiserom amatorskih teatralnih vistav spivav u cerkovnomu hori drukuvavsya v chasopisah vistupav iniciatorom vidkrittya gimnaziyi Yevgenova mati Glikeriya Yakivna bula donkoyu vijskovika Stoyanova chornogorcya z rodu osadchih na zemlyah Novoyi Serbiyi zasnovanoyi she za chasiv Katerini II Navchavsya Ye Malanyuk v Novoarhangelskij pochatkovij shkoli Yak i jogo molodshi brati Onisim ta Sergij vin vidznachavsya bliskuchimi znannyami Lishe najstarshij iz siniv Yevgen prodovzhiv zdobuvati osvitu v Yelisavetgradskomu zemskomu realnomu uchilishi Navchannya v pidgotovchomu klasi hlopec zavershiv iz vidminnimi rezultatami i zgodom buv zvilnenij vid oplati sho polegshilo dolyu malozabezpechenoyi sim yi Zdibnij uchen staye stipendiatom Yelisavetgradskogo zemstva Vosmirichne perebuvannya u stinah zakladu 1906 1914 z yakim u rizni chasi pov yazali svoyi doli Yevgen Chikalenko Panas Saksaganskij Mikola Sadovskij Yurij Yanovskij Gnat Yura ta inshi vidomi diyachi znachno rozshirilo svitoglyad Malanyuka probudilo v nomu tvorchi zdibnosti lyubov do literaturi zhivopisu teatru U 13 rokiv hlopchina pochinaye virshuvati 1914 roku Persha svitova vijna staye na pereshkodi navchannyu V 1915 roci yunak staye kursantom Pershogo Kiyivskogo vijskovogo uchilisha yake zakinchuye v sichni 1916 r Protyagom kilkoh misyaciv sluzhit u chini praporshika v 39 mu pihotnomu zapasnomu bataljoni na teritoriyi Volodimirskoyi guberniyi a z serpnya 1916 r u zvanni molodshogo oficera perebuvaye v 4 j roti 2 go Turkestanskogo strileckogo polku na Pivdenno zahidnomu fronti potim potraplyaye do 2 yi kulemetnoyi roti buv ad yutantom nachalnika shtabu 1 yi Turkestanskoyi diviziyi polkovnika Ye Myeshkovskogo Ostannye zvannya u rosijskij armiyi poruchnik Doba vizvolnih zmagan 1917 rik prinis Yevgenovi Malanyukovi chimalo gostrih vrazhen potryasin i vtrat zhorstoki budni na frontah Pershoyi svitovoyi Lyutneva revolyuciya i nespodivana vidpustka dodomu u zv yazku zi smertyu batka mati pomerla she u 1913 roci demobilizaciya z rosijskoyi armiyi j uchast u tvorenni UNR sluzhba v chini starshini v Generalnomu Shtabi Ukrayini Piznishe staye ad yutantom generala Vasilya Tyutyunnika komanduvacha Naddnipryanskoyu Armiyeyu UNR yakij pomer vid tifu na rukah u svogo ad yutanta Molodij oficer bolisno sprijmav postupovij zanepad UNR Z lyutogo 1918 r u rozporyadzhenni upovnovazhenogo Centralnoyi Radi u Lucku z kvitnya 1918 r dilovod operativnogo viddilu Golovnogo upravlinnya Generalnogo shtabu UNR z travnya 1918 r t v o oberstarshini operativnogo viddilu Golovnogo upravlinnya Generalnogo shtabu Ukrayinskoyi Derzhavi z kincya 1918 r starshina dlya doruchen pomichnika nachalnika Generalnogo shtabu UNR z sichnya 1919 r ad yutant pomichnika nachalnika shtabu Diyevoyi armiyi UNR z kvitnya 1919 r ad yutant nachalnika shtabu Diyevoyi armiyi UNR voseni 1919 r ad yutant komanduvacha Diyevoyu armiyeyu UNR Z kincya grudnya 1919 r perebuvav u polskomu poloni u m Rivne ta tabori Lancut U chervni lipni 1920 r pridilenij do shtabu 4 yi zapasnoyi brigadi Armiyi UNR u serpni veresni 1920 r znahodivsya na likuvanni u shpitali z zhovtnya 1920 r starshina dlya doruchen organizacijnogo viddilu shtabu Armiyi UNR Pislya troh lit vidchajdushnih bitv za ukrayinsku derzhavnist u zhovtni 1920 r poet patriot razom z inshimi internovanimi zahisnikami UNR potraplyaye do taboriv u Stshelkovi ta Shiporni a zgodom u Kalishi Polsha Tut Ye Malanyuk bagato pishe zi svoyimi druzyami Yuriyem Daraganom Mikoloyu Chirskim Maksimom Grivoyu Zagrivnim vidaye gektografichnim sposobom zhurnal Veselka 1922 1923 v yakomu j sam pochinaye drukuvatisya Internovani voyaki zasnuvali amatorskij teatr cholovichij hor navit baletni kursi vlashtovuvali rizni kulturno osvitni akciyi Ale j take nasichene mistecke j gromadske zhittya ne primenshuvalo tugi cih lyudej za Ukrayinoyu Yevgen Malanyuk pragnuv rozibratisya sho privelo do porazki UNR do cogo poneviryannya spivvitchiznikiv u chuzhih krayah Ci rozmirkovuvannya prosilisya na papir u viglyadi shemlivih girkih i chasto zhorstkih poetichnih ryadkiv Chehoslovackij period Yevgen Malanyuk Praga 1924 rik Voseni 1923 roku poet viyihav do Chehoslovachchini de vstupiv na gidrotehnichne viddilennya inzhenernogo fakultetu Ukrayinskoyi gospodarskoyi akademiyi v Podyebradah pracyuvav inzhenerom gidrotehnikom Deyakij chas pismennik vhodiv do skladu Ligi ukrayinskih nacionalistiv LUN spivpracyuvav u zhurnali ciyeyi organizaciyi Derzhavna naciya Ye Malanyukovi poshastilo navchatisya u vidomih profesoriv spivvitchiznikiv Ivana Shovgeneva Yevgena Chikalenka Sergiya Sheluhina Vin brav uchast u chislennih literaturno misteckih vechorah diskusiyah sho vlashtovuvalis u Podyebradah Prazi de zdruzhivsya z Leonidom Mosendzom Olegom Olzhichem Olenoyu Teligoyu Oleksoyu Stefanovichem Oksanoyu Lyaturinskoyu Mihajlom Muhinim Znajomstvo z poetesoyu Nataleyu Livickoyu Holodnoyu pereroslo v kohannya yake duzhe zmuchilo Yevgena led ne dovivshi do samogubstva 1925 roku v Podyebradah vijshla persha zbirka virshiv Stilet i stilos yaka stala neabiyakoyu podiyeyu i v zhitti avtora i v togochasnomu literaturno misteckomu procesi viklikavshi neodnoznachnu reakciyu vid cilkovitogo nesprijnyattya do nadzvichajnogo zahoplennya Ciyeyu knigoyu yak i nastupnoyu Gerbarij Gamburg 1926 Malanyuk stverdiv svoyi poziciyi poeta naciyetvorcya yakim vin ne zradit do samoyi smerti Same ce vojovnichij duh zvernennya do derzhavnickoyi i vizvolnoyi atributiki u viglyadi zaliza nashih kogort svyachenogo nozha rozmirkuvannya nad doleyu suchasnogo mistectva poklikanogo sluguvati visokim idealam privablyuvali molodshe pokolinnya predstavnikiv diaspori Natomist starsha generaciya shilna do pomirkovanosti ta neskinchennih oplakuvan nedoli Ukrayini bula prosto shokovana rizkim tonom pismennika jogo znevazhlivimi ocinkami i zvinuvachennyami na adresu zemlyakiv malorosiv sho niyak ne dorostut do rivnya naciyi U tomu zh 1925 roci v Podyebradah Ye Malanyuk poznajomivsya zi studentkoyu medicini Zoyeyu Ravich iz Poltavshini i nevdovzi odruzhivsya z neyu zaruchini vidbulisya 5 lipnya a vinchannya 12 serpnya v cerkvi svyatogo Mikolaya u Prazi Prote 1929 roku podruzhzhya vzyalo rozluchennya Yevgen zavershivshi akademiyu podavsya na zarobitki do Varshavi A Zoya zalishilasya navchatis u Prazi Varshavskij period Yevgen Malanyuk Podyebradi 1928 rik Z 1929 r u Polshi U 1930 h rokah pismennik plidno spivpracyuvav iz lvivskim zhurnalom Literaturno naukovij visnik iz 1932 Visnik redaktorom yakogo buv vidomij politik kritik literaturoznavec Dmitro Doncov Zv yazki z zaznachenim vidannyam ne pripinyalisya uprodovzh usogo periodu perebuvannya Ye Malanyuka u Varshavi U polskij stolici organizovuyetsya literaturnij gurt Tank do yakogo vhodyat Yu Lipa O Teliga P Zajcev N Livicka Holodna A Kolomiyec Yu Kosach ta in Bezperechnim liderom grupi buv Ye Malanyuk Ale koli gurt transformuvavsya v inshe utvorennya Mi i stav vidavati odnojmennij zhurnal sho porodilo gostru polemiku z D Doncovim sklalasya vkraj napruzhena situaciya Ye Malanyuk rozirvav zv yazki z grupoyu Mi i ponoviv spivpracyu z Visnikom Na varshavskij period pripadaye vihid u svit takih knizhok poeta Zemlya j zalizo Parizh 1930 Zemna madonna Lviv 1934 Persten Polikrata Lviv 1939 Vibrani poeziyi Lviv Krakiv 1943 Znachno pozhvavlyuyetsya publicistichna i naukova diyalnist Ye Malanyuka z yavlyayutsya desyatki statej narisiv ese v yakih vin osmislyuye nabutki vitchiznyanoyi i svitovoyi kulturi T Shevchenko M Gogol P Kulish Ya Shogolev G Chuprinka I Bunin M Bazhan S Gordinskij V Grendzha Donskij Zoreslav ta in Publikuyutsya perekladi z inshih literatur Sharl Bodler Jozef Svatopluk Mahar Mikola Gumilov U Varshavi poet poznajomivsya z polskimi mitcyami takimi yak Yu Tuvim Ya Ivashkevich Ya Lehon predstavnikami vidomoyi grupi Skamandritiv a takozh z L Podgorskim Okoluvom S Stempovskim ta Yu Lobodovskim Ye Malanyuk namagavsya pobuduvati dialog mizh polskimi ta ukrayinskimi mitcyami nezvazhayuchi na nespriyatlivi politichni umovi Polski poeti visoko cinuvali tvorchist Ye Malanyuka perekladali jogo tvori U Varshavi dolya zvela Yevgena Malanyuka zi spivrobitniceyu cheskogo posolstva Bogumiloyu Savickoyu sho z chasom stala jogo drugoyu druzhinoyu U 1934 roci v podruzhzhya narodivsya sin Bogdan Druga svitova vijna porushila simejnu idiliyu Bogumila vse chastishe viyizdit iz sinom do ridnih u Pragu a Yevgen pidzaroblyaye de mozhe vchitelem u Varshavskij pravoslavnij seminariyi perekladachem tekstiv do kinohronik chasto zhive nadgolod Nimeckij period Malanyuk brav uchast v oboroni stolici Polshi vid nimeckih vijsk u 1939 roci Z 1944 r u Nimechchini Pislya vstupu na teritoriyu Polshi radyanskih vijsk pismennik buv zmushenij podatisya vzhe na drugu emigraciyu ryatuyuchis vid pilnogo oka enkavedistiv yaki na toj chas uzhe zamorduvali jogo najkrashogo druga Yuriya Lipu Otzhe znovu tabori dlya peremishenih osib baraki vipadkovi zarobitki Taka perspektiva ne vlashtovuvala Bogumilu tozh podruzhzhya oformilo rozluchennya Yevgen sam podavsya nazustrich novim viprobuvannyam Hocha versiyu pro rozluchennya pidtverdzhuyut ne vsi biografi Yevgenu dovelosya pracyuvati lifterom vikladachem matematiki v nimeckomu misti Regensburzi u tabori dlya bizhenciv sho perebuvav v amerikanskij zoni okupaciyi U cej period Yevgen Malanyuk usamitnyuyetsya vidstoronyuyetsya vid aktivnoyi literaturnoyi diyalnosti Nalezhachi do MURu Misteckogo ukrayinskogo ruhu nechasto bere uchast u jogo zibrannyah kulturnih akciyah Uprodovzh 1946 1947 rr Ye Malanyuk to vidhodit to znovu doluchayetsya do organizaciyi j ureshti v odnomu z listiv 1947 roku do golovi MURu U Samchuka povidomlyaye pro svij vihid 5 bereznya 1947 roku studiya drami Josipa Girnyaka provela v Regensburzi svyato na chest 50 richchya Yevgena Malanyuka Yuvilyara vitali U Samchuk I Kosteckij Yu Lavrinenko G Kostyuk chleni dramatichnoyi studiyi J Girnyaka Amerikanskij period U chervni 1949 roku poet pereyizhdzhaye do SShA poselyayetsya na okolici Nyu Jorka spershu pracyuye fizichno potim v proyektnomu byuro de j trudivsya do vihodu na pensiyu v 1962 r U 1958 r Ye Malanyuk stav pochesnim golovoyu ob yednannya ukrayinskih pismennikiv Slovo Za okeanom z yavlyayutsya drukom jogo zbirki Vlada Poeziyi v odnomu tomi Ostannya vesna Serpen okremim vidannyam vihodit poema P yata simfoniya 1954 sho uslavlyuye diyalnist borciv za ukrayinsku derzhavnist Vasilya Tyutyunnika Marka Bezruchka ta inshih Yevgen Malanyuk prodovzhuye pracyuvati i v galuzi publicistiki literaturoznavstva Publikuyutsya jogo monografiyi statti narisi Ce zokrema vidannya sho z chasom otrimali shirokij rezonans Narisi z istoriyi nashoyi kulturi 1954 Malorosijstvo 1959 Ilyustrisimus Dominus Mazepa tlo i postat 1960 Kniga sposterezhen u dvoh tomah 1962 1966 U 1962 roci pismennik riziknuv vidvidati socialistichnu Polshu Ce bulo jogo ostannye pobachennya z Varshavoyu z bagatma spogadami pro minule Zustrivsya Ye Malanyuk i z kolishnoyu druzhinoyu Bogumiloyu yaka bula shasliva jogo bachiti Ci dni provedeni nedaleko vid Ukrayini blizkoyi i vodnochas nedostupnoyi ne buli otruyeni navit diyami tayemnoyi policiyi Odnak ce lishe odna z versij Za inshoyu versiyeyu poet ne mav mozhlivosti pobachitisya z druzhinoyu cherez nebezpeku buti shoplenim radyanskoyu rozvidkoyu Nevidomi jomu lyudi z polskoyi tayemnoyi policiyi dopomogli Yevgenovi vryatuvatisya Pomer Yevgen Malanyuk 16 lyutogo 1968 roku u Nyu Jorku Pohovanij na pravoslavnomu cvintari svyatogo Andriya Sauf Baund Bruk shtat Nyu Dzhersi Vzhe pislya smerti pismennika u myunhenskomu vidavnictvi Suchasnist z yavilasya vporyadkovana nim samim zbirka poezij Persten i posoh 1972 sho stala jogo lebedinoyu pisneyu Tvorcha spadshinaTvorcha spadshina poeta viznanogo za ukrayinskogo klasika idejno ta tematichno dosit rozmayita Zbirki poezij ta ese buli vidani u bagatoh mistah Yevropi j Ameriki Obranni virshi u zbirci Ozimina 2 chervnya 2016 u Wayback Machine Almanah troh Yevgen Evgen Malanyuk Mihajlo Selegij Mihajlo Osika Kalish Veselka 1923 Stilet i stilos Podyebradi 1925 Gerbarij Gamburg 1926 Zemlya j zalizo Parizh 1930 Zemna madonna Lviv 1934 Persten Polikrata Lviv 1939 Vibrani poeziyi 26 veresnya 2021 u Wayback Machine Lviv Krakiv 1943 Vlada Filadelfiya 1951 P yata simfoniya Nyu Jork 1953 Poeziyi v odnomu tomi Nyu Jork 1954 Ostannya vesna Nyu Jork 1959 Serpen Nyu Jork 1964 Persten i posoh Myunhen 1972 Poeziyi z notatnikiv Kirovograd 2003 Notatniki 1936 1968 Kiyiv 2008 U 1962 ta 1966 rokah Yevgen Evgen Malanyuk uporyadkovuye dva tomi svoyih literaturoznavchih kulturologichnih ta istoriosofskih statej rozvidok ese narisiv kotri pobachili svit u vidavnictvi Gomin Ukrayini v Kanadi Toronto 1962 t 1 1966 t 2 Dlya svoyeyi prozi avtor vibiraye promovistu i poetichnu nazvu Kniga sposterezhen I tut Yevgen Evgen Malanyuk postaye samobutnim mislitelem doslidnikom analitikom Znovu zh yak i v poeziyi osnovnoyu jogo temoyu ye Ukrayina yiyi mistectvo kultura istoriya Desyatki statej prisvyacheni klyasichnij literaturi mitcyam emigrantam pismennikam Ukrayini radyanskogo chasu Vzhe pislya smerti mitcya pobachila svit zbirka Persten i posoh Myunhen 1972 Harakteristika tvorchosti Cej rozdil mistit perelik posilan ale pohodzhennya okremih tverdzhen zalishayetsya nezrozumilim cherez brak vnutrishnotekstovih dzherel vinosok Bud laska dopomozhit polipshiti cej rozdil peretvorivshi dzherela z pereliku posilan na dzherela vinoski u samomu teksti rozdilu Zvernitsya na storinku obgovorennya za poyasnennyami ta dopomozhit vipraviti nedoliki U carini poetiki Yevgen Evgen Malanyuk simfonist Same ce jogo ridnilo z Pavlom Tichinoyu Vin vilno operuye hudozhnimi zasobami i klyasichnoyi poetichnoyi movi i najsuchasnishimi obraznimi versifikacijnimi transformaciyami yiyi Vivazhenist i skazati b naukova tochnist slova v istoriosofskij poeziyi poyednuyetsya z granichno virazhenoyu emocijnistyu prosto bureyu pristrasti Krim togo poet virobiv vlasnu movu simvoliv sho ye vodnochas i znaryaddyam i rezultatom jogo svitoanalizu Same simvolizm viznachaye odnu iz providnih ris poetichnogo movlennya Malanyuka lakonichnist yak princip sho regulyuye strukturu tekstu Krim togo E Malanyuka vidnosyat do stilyu neobaroko Bilshist doslidnikiv vidnosyat jogo takozh do prazkoyi literaturnoyi shkoli Viznachalnimi risami tvorchosti ciyeyi shkoli a takozh i E Malanyuka ye istoriosofizm i mitologichnist Poeziyu Prazkoyi shkoli nazivayut poeziyeyu chinu oskilki vona zaklikaye do borotbi za Ukrayinu borotbi ne tilki zbrojnoyi a j duhovnoyi Cej zaklik zvuchit i v poeziyi Malanyuka Ideya utverdzhennya derzhavnosti Ukrayini centralna ideya poetichnogo Universumu Yevgena Evgena Malanyuka Poet zvertayetsya do vitokiv ukrayinskoyi derzhavnickoyi tradiciyi knyazivsko druzhinnickoyi dobi periodu getmanuvannya Bogdana Hmelnickogo Ivana Mazepi Pilipa Orlika v nij pragne vidshukati pidstavi dlya tvorennya suchasnoyi derzhavi Odnak obraz Ukrayini vnutrishno rozdvoyenij dualistichnij vin postaye pered chitachem u dvoh svoyih ipostasyah Stepova Ellada ta Chorna Ellada I same cya antinomiya ye dlya Yevgena Evgena Malanyuka dzherelom vnutrishnoyi nestrukturovanosti ukrayinskogo suspilstva vtrati volovogo dinamichnogo derzhavnickogo nachala Poet vibudovuye svoyeridnu istoriosofsku koncepciyu buttya Ukrayini elementami yakoyi ye Ellada varyagi ta Rim Ellinskij gipertrofovanij individualizm panestetizm maye buti zgarmonizovanij varyazkim aktivizmom ta iyerarhichnistyu Rimu ci tri elementi mayut isnuvati ne okremo lish u svoyemu poyednanni sintezi U tvorenni svogo obrazu Ukrayini Yevgen Evgen Malanyuk vihodit iz konkretnih istorichnih ta geografichnih realij bo same Ukrayina ce misce tragichnoyi zustrichi Zahodu ta Shodu ciyeyu obstavinoyu zumovlene te sho vona dovgij chas lishalasya ob yektom a ne sub yektom istorichnogo procesu Ukrayinec pisnyar mudrec i grechkosij zdatnij shvidshe do lirichnoyi refleksiyi pasivnogo spoglyadannya navkolishnoyi dijsnosti a ne do adekvatnoyi volovoyi reakciyi na zovnishnyu zagrozu Na protivagu comu Yevgen Evgen Malanyuk rozvivaye cilu kompleksnu teoriyu mazepinstva centralne misce v yakij zajmaye prorocha viziya majbutnogo providnika Ukrayini yakij maye poyednati derzhavnij dosvid Mazepi patriotizm ta diplomatichnij hist Pilipa Orlika cilnist svitoglyadu Tarasa Shevchenka v postati yakogo poyednalis poet ta derzhavotvorec Vodnochas Yevgen Evgen Malanyuk ce i nizhnij lirik tonkij metaforist sho u svoyij poeziyi poyednuye suvoru asketichnist vislovu zdatnist do silnih pochuvan z vitonchenoyu ritmomelodikoyu proniknennyam v glibini lyudskoyi psihologiyi Vin stvoriv prekrasni zrazki lyubovnoyi liriki v yakij osvichuyetsya v kohanni ospivuye zhinku abo zhalkuye za vtrachenimi pochuttyami Dlya Malanyuka buv pritamannij stihijnij tradicionalizm Vin shiro zahoplyuvavsya epohoyu Serednovichchya i kritichno stavivsya do progresizmu Suchasnij ukrayinskij doslidnik Igor Zagrebelnij zaznachaye Cilisnoyi tradicionalistichnoyi sistemi Malanyuk ne pobuduvav Ne pobuduvav vin zreshtoyu navit zagalnoyi koncepciyi zanepadu Zahodu Prote zapisani u chislennih stattyah poeziyah ese ta sho osoblivo cinno notatkah jogo mirkuvannya pro minule ta suchasnist bezperechno mozhut vvazhatisya takimi sho nalezhat do tradiciyi ukrayinskoyi konservativnoyi dumki Ne tvoryachi sistemi mirkuvannya Malanyuka use zh dayut vidpovid primirom na pitannya pro idejnij zmist zanepadu Poslaniye Yevgen Evgen Malanyuk vipustiv pershi poetichni zbirki todi koli v pidradyanskij Ukrayini nabirala rozmahu ta gostroti literaturna diskusiya golovnim zasnovnikom yakoyi buv Mikola Hvilovij 1926 roku prolunali nim nathnenni radikalni gasla Get vid Moskvi i Dajosh psihologichnu Yevropu na sho shvidko vidreaguvav 29 richnij Yevgen Evgen Malanyuk i napisav Poslaniye 1926 Malanyuk ne obmezhivsya polemikoyu z odnim adresatom Zarazom vin priyednavsya do diskusiyi pro shlyahi rozvitku ukrayinskoyi kulturi pro vibir mizh Shodom i Zahodom pro Evropu yiyi stan i majbuttya Zvichajno zh Yevgen Evgen stavav na bik Evropi oskilki jogo evropocentrizm mav viraznu antibolshevicku pidkladku vin buv rizko protistavlenij ilyuziyam zacharovanih svitlom zi Shodu livih intelektualiv Anri Barbyus Bernard Shou Romen Rollan Anatol Frans Osvald Shpengler tosho U svoyemu tvori vin movbi viklikaye toj chas koli nareshti z yavitsya naciyi micnoyi sin U politichnomu shtabi USRR Poslaniye viklikalo lyut Na adresu Yevgena Evgena Malanyuka posipalisya zvinuvachennya v ukrayinskomu fashizmi Vidrazu zh bulo nakazano dati fashistovi Malanyuku gnivnu vidsich Najvidomishoyu ye Vidpovid Volodimira Sosyuri Shanovnij pane Malanyuche mi she zustrinemos v boyu Vi ne fashist a lish fashistik Mi vam Poslaniye zgadayem koli vi stanete pid mur Mikola Mikulash Nevrlij svidchiv Sosyura zgodom zhaliv sho tak gostro vistupiv proti nogo Vin kazav sho v toj chas majzhe nichogo pro Malanyuka ne znav ani odnogo jogo virsha ne chitav i nayivno poviriv kritikovi Andriyevi Hvili yakij todi gromiv Malanyuka Virshami Malanyuka yaki ya todi ce bulo prigaduyu des 1956 1957 rr zhivo vidnovlyuvav iz pam yati Sosyura buv zahoplenij Osoblivo jomu podobalas Varyazka balada yaku vin nazvav genialnoyu Malanyuk u spogadahZa svidchennyam Bogdana Bojchuka Malanyuk u zhitti duzhe vidriznyavsya vid Malanyuka u tvorchosti Uprodovzh dovgih rokiv ya zhiv u susidstvi Yevgena Malanyuka i sposterigav shtrihi jogo osobistogo portretu i tim samim chastkovo tezh shtrihi grupovogo portretu prazhan Najbilshij poet tribun svoyeyi dobi Yevgen Malanyuk buv yak lyudina dalekij vid tribunnosti Vin use svoye zhittya staravsya ne buti tribunom tobto ne vklyuchatisya v bezposerednye politichne zhittya ne zapryagatisya do nichijogo voza Praporonoscem nichiyih idej vin ne buv nikomu nichim ne sluzhiv Deyaki ugrupovannya brali jogo virshi sobi na prapor ale ce bula yihnya problema Buli daleki jomu tezh u zhitti volyuntarizm ta suvorist Malanyuk buv lyudinoyu legko bogemskogo pokroyu shos na kshtalt intelektualiv parizkogo Latinskogo kvartalu Vin lyubiv tovaristvo v tomu j zhinoche lyubiv zabavitisya lyubiv dobru yizhu j vishukani napoyi lyubiv godinami rozpovidati istorichni anekdoti ta vsyaki intimni detali z zhittya istorichnih osib Pam yatPomer Yevgen Malanyuk 16 lyutogo 1968 roku u Nyu Jorku Pohovali poeta na cvintari svyatogo Andriya u shtati Nyu Dzhersi Pislya smerti vijshla vporyadkovana nim pri zhitti zbirka poezij Persten i posoh Im yam Yevgena Malanyuka nazvani vulici u Kiyevi Lvovi Kropivnickomu Dnipri ta inshih mistah Ukrayini U Lvovi ye takozh plosha Malanyuka Dokladnishe Vulicya Malanyuka V ridnomu mistechku Novoarhangelsk de narodivsya Yevgen Evgen Malanyuk vstanovleno pogruddya poetu Im yam Yevgena Evgena Malanyuka nazvano shkolu v seli Torgovicya Novoarhangelskogo rajonu 1 lyutogo 2017 roku na derzhavnomu rivni v Ukrayini vidznachavsya yuvilej 120 rokiv z dnya narodzhennya Yevgena Evgena Malanyuka 1897 1968 poeta mistectvoznavcya literaturoznavcya Literaturna premiya im Yevgena Evgena Malanyuka Premiya ye tvorchoyu vidznakoyu yakoyu nagorodzhuyut literatoriv Kirovogradskoyi oblasti za visokohudozhni tvori spryamovani na stverdzhennya gumanistichnih idealiv zbagachennya istorichnoyi spadshini narodu derzhavotvorennya ta demokratizaciyu suspilstva Premiya vstanovlyuyetsya u troh nominaciyah hudozhnya literatura poeziya proza dramaturgiya literaturoznavstvo ta publicistika pereklad z ukrayinskoyi movi na inshi movi z inshih mov na ukrayinsku movu Vruchennya vidbuvayetsya shorichno do 2 lyutogo dnya narodzhennya Yevgena Evgena Malanyuka Avtoru tvoru peremozhcya nadayetsya zvannya Laureat oblasnoyi literaturnoyi premiyi imeni Yevgena Malanyuka vruchayutsya diplom ustanovlenogo zrazka nagrudnij znak lavreata pochesna vidznaka oblasnoyi radi i oblasnoyi derzhavnoyi administraciyi skulptura Stepovij orel ta groshova chastina premiyi Krosvord pro Ye Malanyuka Krosvordist Anatolij Lozovij sklav krosvord Evgen Malanyuk yakij buv nadrukovanij v gazetah Vidrodzhennya m Zhovkva Lvivska oblast Visti z Svalyavshini m Svalyava Zakarpatska oblast ta Narodne slovo m Kropivnickij Div takozhVulicya Yevgena MalanyukaPrimitki Arhiv originalu za 21 grudnya 2018 Procitovano 21 grudnya 2018 Zagrebelnij Igor 2014 Nacionalizm versus Modern zhittya i tvorchist Dmitra Doncova v optici konservativnoyi revolyuciyi ukr Kiyiv V vo Sergiya Pantyuka s 115 116 ISBN 978 617 564 021 0 Dva shtrihi Suchasnist 1980 1 s s 65 Tvorec ukrayinskoyi naciyi osvityanin Yevgen Malanyuk istoriya pro borotbu za chest i pravo kropyvnytskyi one ukr 21 zhovtnya 2022 Procitovano 27 zhovtnya 2022 Arhiv originalu za 16 listopada 2018 Procitovano 6 lyutogo 2018 Vidrodzhennya m Zhovkva Lvivska oblast Visti z Svalyavshini m Svalyava Zakarpatska oblast Gazeta Vidrodzhennya 24 2470 vid 30 11 2023 roku Gazeta Visti z Svalyavshini 48 8942 vid 02 12 2023 roku Narodne slovo gazeta m Kropivnickij 43 3725 vid 26 zhovtnya 2023 r Dzherela ta literaturaG P Gerasimova Malanyuk Yevgen Filimonovich 17 veresnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2009 T 6 La Mi S 467 ISBN 978 966 00 1028 1 Malanyuk Yevgen Filosofskij enciklopedichnij slovnik V I Shinkaruk gol redkol ta in Kiyiv Institut filosofiyi imeni Grigoriya Skovorodi NAN Ukrayini Abris 2002 S 357 742 s 1000 ekz BBK 87ya2 ISBN 966 531 128 X Malanyuk Yevgen Peterburg yak literaturno istorichna tema Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1931 Richnik 30 t 107 kn 10 S 881 893 24 veresnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Z knigi Stepova vlada Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1927 Richnik 26 t 92 kn 1 S 23 11 serpnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Ubijnikam Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1930 Richnik 29 t 102 kn 5 S 386 388 20 veresnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen V richnicyu Chuprinkovu Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1930 Richnik 29 t 104 kn 11 S 970 974 18 veresnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Odnogo vechera B S Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1930 Richnik 29 t 104 kn 11 S 937 938 19 veresnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Sotnya Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1931 Richnik 30 t 105 kn 3 S 194 11 serpnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Stara vinarnya Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1931 Richnik 30 t 105 kn 3 S 193 194 24 veresnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen 1918 1919 Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1931 Richnik 30 t 106 kn 5 S 385 13 serpnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Bezsonnya Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1931 Richnik 30 t 106 kn 6 S 481 25 veresnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Desyatilittya Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1931 Richnik 30 t 106 kn 7 8 S 37 12 serpnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Balticka syuita Ganzejskij port More virshi Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1931 Richnik 30 t 107 kn 9 S 783 785 13 serpnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Vstup z Varyagiv Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1928 Richnik 27 t 95 kn 2 S 97 19 veresnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Mariyi Bashkircevij Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1928 Richnik 27 t 95 kn 3 S 193 11 serpnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Tri soneti Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1929 Richnik 28 t 99 kn 9 S 745 746 13 serpnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Buryane polittya 1917 1927 Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1927 Richnik 26 t 92 kn C 318 335 7 serpnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Z Varyagiv Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1927 Richnik 26 t 93 kn 7 8 S 193 194 20 veresnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Shevchenko j Rosiya do problemi perekladu Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1927 Richnik 26 t 94 kn 11 C 239 249 18 veresnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Z knigi Emigraciya Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1924 Richnik 23 t 87 kn 11 S 117 7 serpnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Kinec rosijskoyi literaturi Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1926 Richnik 25 t 89 kn 1 S 43 62 20 veresnya 2020 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen Poslaniye Yevgen Malanyuk Literaturno naukovij vistnik 1926 Richnik 25 t 91 kn 12 S 289 302 13 serpnya 2020 u Wayback Machine Literatura Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Slovnikova chastina T 4 S 1445 1446 Ukrayinskij Radyanskij Enciklopedichnij Slovnik K 1967 T 2 S 413 Nevrlij Mikulash Yevgen Malanyuk voskresinnya Ukrayina 1989 19 listopada 47 S 6 7 Sivokin G Dopitlivist do istoriyi Kiyiv 1991 6 S 112 113 Kucenko L Spivec stepovoyi Elladi Dzvin 1991 7 S 138 141 Gushak I Vognennih shlyahiv apostol Kiyiv 1992 2 S 105 107 Shelest V Buremna poeziya Yevgena Malanyuka Berezil 1992 9 10 S 187 191 Lisenko N Prominec naukovogo svitla Berezil 1992 11 12 S 147 149 Doroshenko D Komentar do perekladackoyi praci Yevgena Malanyuka Berezil 1992 11 12 S 173 175 Lavrinenko Yu Poet svoyeyi epohi Mislitel sposterezhnik Plid dozrilosti Serpen ostannya knizhka poeta V enciklopedichnomu pidsumku Ukrayinske slovo Kniga 2 K 1994 S 148 158 Bilokin S Voyak ukrayinskoyi kulturi Malanyuk Ye Kniga sposterezhen K 1995 S 3 8 Grabovskij S Sin stepovoyi Elladi Istorichnij kalendar 97 K 1996 S 42 43 Kucenko L Ya svidomij griha sho beru na sebe Divoslovo 1996 4 S 15 16 Kucenko L Na hresti slova rozip yatij Malanyuk Ye Nevicherpalnist K Veselka 1997 S 5 24 Mistectvo Ukrayini Biografichnij dovidnik K 1997 S 390 Lisenko N Tvorchist Ye Malanyuka yak perekladacha urivkiv z poemi S Cheha Pisni raba Ukrayinske slovo 1999 21 sichnya S 14 Krupach M Malanyuk Yevgen Filimonovich Dovidnik z istoriyi Ukrayini 2 e vidannya K 2001 S 445 Viktor Zhadko Ukrayinskij nekropol K 2005 S 230 Cihovska E Poeziya Yevgena Malanyuka v konteksti ukrayinsko polskih literaturnih zv yazkiv monografiya K Nizhin TOV Vidavnictvo Aspekt Poligraf 2006 128 s Vasilishin I Zhittya smert bezsmertya ekzistencialnij diskurs u filosofskij lirici Ye Malanyuka Slovo i chas 11 Kiyiv 2007 S 3 13 Prazka literaturna shkola Lirichni ta epichni tvori Uporyaduvannya i peredmova V A Prosalovoyi Doneck Shidnij vidavnichij dim 2008 280 s Ukrayinska muza Ye Malanyuk Vibrani poeziyi Uporyadkuvannya peredmova ta primitki I V Nemchenka Harkiv Ranok 2009 288 s Korsak I Tiha pravda Modesta Levickogo povist esej I F Korsak K Yaroslaviv Val 2009 165s Skorina Lyudmila Literatura ta literaturoznavstvo ukrayinskoyi diaspori Kurs lekcij Vid 2 e dop Cherkasi Brama Ukrayina 2005 384s Ukrayinska diaspora literaturni postati tvori biobibliografichni vidomosti Uporyadk V A Prosalovoyi Doneck Shidnij vidavnichij dim 2012 516 s 25 sichnya 2015 roku vijshla peredacha pro Yevgena Malanyuka Velich osobistosti 24 12 14 z Irinoyu Farion Tema Yevgen Malanyuk 19 lipnya 2015 u Wayback Machine Galchuk O V Antichnist u lirici Yevgena Malanyuka recepciya j osoblivosti interpretaciyi 11 veresnya 2016 u Wayback Machine Pitannya literaturoznavstva 2013 88 S 274 285 Tinchenko Ya Yu Oficerskij korpus Armiyi Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki 1917 1921 Kniga I K Tempora 2007 ISBN 966 8201 26 4 Tinchenko Ya Yu Oficerskij korpus Armiyi Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki 1917 1921 Kniga II K Tempora 2011 355 s ISBN 978 617 569 041 3 PosilannyaMalanyuk Yevgen Filimonovich Shevchenkivska enciklopediya T 4 M Pa u 6 t Gol red M G Zhulinskij Kiyiv In t literaturi im T G Shevchenka 2013 S 38 44 Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Malanyuk Yevgen Filimonovich Vikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Malanyuk Yevgen Filimonovich Yevgen Malanyuk chitaye vlasnu poeziyu audio Yevgen Malanyuk Programa Irini Farion Velich osobistosti VIDEO Yevgen Malanyuk Beatriche audiozapis https www youtube com watch v k8oSTKzP5V4 1 lyutogo 2022 u Wayback Machine Yevgen Malanyuk Beatriche 16 serpnya 2017 u Wayback Machine audio Yevgen Malanyuk Vesna i viter audio Yevgen Malanyuk Vichne 10 serpnya 2017 u Wayback Machine audio Yevgen Malanyuk Serpnevi strofi 17 serpnya 2017 u Wayback Machine audio Yevgen Malanyuk Stilet chi stilos 13 kvitnya 2017 u Wayback Machine audio Yevgen Malanyuk Strofi audio Yevgen malanyuk Cherez gori i doli 18 serpnya 2017 u Wayback Machine audio Peredruk statti Yevgena Malanyuka yaka vpershe bula nadrukovana v 1942 roci v prazkomu shomisyachniku Proboyem Ukrayinskij tizhden 13 grudnya 2011 u Wayback Machine Volodimir Panchenko Ya krivavih shlyahiv apostol Yevgen Malanyuk u roli ukrayinskogo Frojda Ukrayinskij tizhden 12 lyutogo 2012 6 223 vid 9 lyutogo 2012 15 lyutogo 2012 u Wayback Machine Malanyuk Yevgen v Elektronnij biblioteci Kultura ukrayini 27 listopada 2018 u Wayback Machine