Арно (Арнон) (нім. Arno; бл. 750 — 24 січня 821) — церковний діяч часів Каролінзької імперії, 1-й архієпископ Зальцбурга.
Арно | |
---|---|
![]() | |
Народився | 750 Ізен, Ердінґ (район), Верхня Баварія, Баварія |
Помер | 24 січня 821[1] Зальцбург[2] |
Діяльність | священник |
Знання мов | латина |
Посада | архієпископ і єпископ |
Конфесія | католицька церква |
|
Життєпис
Походив з баварського шляхетського роду Фагана. Народився між 740 і 750 роками в Ізені. У ранньому віці долучився до церковного життя. Навчався в абатстві Вайенштефан у Фрайзінгу. У 765 році він був висвячений на диякона, а в 776 або 777 році — на священика. Згодом став ченцем бенедиктинського абатства Сент-Аманду (графство Фландрія), де він познайомився з Алкуїном. 782 року обрано абатом цього монастиря.
У 785 році був призначений єпископом Зальцбурга, а в 787 році був призначений Тассілоном III, герцогом Баварії, посланцем до франкського короля Карла I, а також мав заступитися за дії герцога перед папою римським Адріаном I. Тут він привернув увагу останнього. 788 року після повалення Тассілона III стає наближеною особою до Карла I. За допомогою диякона Бенедикта близько 788 року почав складати каталог власності, що належала церкві в Баварії під назвою «Indiculus» (інша назва Congestum Arnonis), який було завершено 790 року й затверджено франкським королем.
Із 791 року виконував дипломатичні доручення франкського короля. За підтримки Карла I у 798 році Зальцбурзька єпархія набула статусу архієпископства, а Арно став першим архієпископом та митрополитом Баварії, отримавши палій від папи римського Лева III. Тепер йому підпорядковувалися суфраганні єпископства Фрайзінгу, Нойбургу, Пассау, Регенсбургу та Себена, Карантанія до гирла Драви і Паннонія. Територія його влади була розширена на схід завдяки завоюванням франків над Аварським каганатом. Спрямував священика-місіонера Інго разом із 13 іншими священиками до Карантанії, які працювали там із 785 по 798 рік. Арно отримав від короля дозвіл на відновлення хорєпископату Карантанії, очільником якого призначив Теодоріка. За порадою Алкуїна запровадив так звану «слов'янську десятину», що була значно менша за церковну десятину і являла собою постійний податок.
За цим почав брати помітну участь в урядуванні в Баварії, діючи як один з missi dominici (уповноважений королівський чиновник). Він заснував бібліотеку в Зальцбурзі на основі власної збірки (мав 150 книг), іншим чином сприяв інтересам науки та головував на кількох синодах, покликаних покращити стан церкви в Баварії. У 799 році супроводжував папу римського Лева III назад до Рима, а також був присутній на імператорській коронації Карла I в Римі 25 грудня 800 року.
Провів деякий час при дворі Карла I, де його звали Аквіла («Орел»), що є перекладом латиною німецького імені Арно. Брав участь у науковому товаристві «Академія». 809 року саме на основі пропозицій Арно Аахенський церковний собор у 809 році прийняв свої рішення щодо підтримки філіокве. Його ім'я фігурує як одне з підписантів заповіту франкського імператора.
У 814 році припинив політичну діяльність свого життя, хоча зберіг своє архієпископство до своєї смерті 24 січня 821 року.
Творчість
Підтримував створення різних праць, зокрема «Зальцбурзького консуетудінарія». Вільгельм фон Гізебрехт припустив, що Арно був автором раннього розділу «Laurissenses majores», що зберігся в копії в Лоршському монастирі, яка стосується історії франкських королів з 741 до 829 року. З огляду на це, Арно був першим, хто застосував назву Deutsch (німецький) до німецької мови.
Примітки
- https://www.deutsche-biographie.de/sfz1238.html
- Deutsche Nationalbibliothek Record #100936768 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
Джерела
- Friedrich Wilhelm Bautz: Arn (Arno), erster Erzbischof von Salzburg. In: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Band 1, Bautz, Hamm 1975. 2., unveränderte Auflage Hamm 1990, , Sp. 219—220.
- Stephan Freund: Von den Agilolfingern zu den Karolingern. Bayerns Bischöfe zwischen Kirchenorganisation, Reichsintegration und karolingischer Reform (700—847) (= Schriftenreihe zur bayerischen Landesgeschichte. Bd. 144). Beck, München 2004, .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Arno Arnon nim Arno bl 750 24 sichnya 821 cerkovnij diyach chasiv Karolinzkoyi imperiyi 1 j arhiyepiskop Zalcburga ArnoNarodivsya750 Izen Erding rajon Verhnya Bavariya BavariyaPomer24 sichnya 821 0821 01 24 1 Zalcburg 2 DiyalnistsvyashennikZnannya movlatinaPosadaarhiyepiskop i yepiskopKonfesiyakatolicka cerkva Mediafajli u VikishovishiZhittyepisPohodiv z bavarskogo shlyahetskogo rodu Fagana Narodivsya mizh 740 i 750 rokami v Izeni U rannomu vici doluchivsya do cerkovnogo zhittya Navchavsya v abatstvi Vajenshtefan u Frajzingu U 765 roci vin buv visvyachenij na diyakona a v 776 abo 777 roci na svyashenika Zgodom stav chencem benediktinskogo abatstva Sent Amandu grafstvo Flandriya de vin poznajomivsya z Alkuyinom 782 roku obrano abatom cogo monastirya U 785 roci buv priznachenij yepiskopom Zalcburga a v 787 roci buv priznachenij Tassilonom III gercogom Bavariyi poslancem do frankskogo korolya Karla I a takozh mav zastupitisya za diyi gercoga pered papoyu rimskim Adrianom I Tut vin privernuv uvagu ostannogo 788 roku pislya povalennya Tassilona III staye nablizhenoyu osoboyu do Karla I Za dopomogoyu diyakona Benedikta blizko 788 roku pochav skladati katalog vlasnosti sho nalezhala cerkvi v Bavariyi pid nazvoyu Indiculus insha nazva Congestum Arnonis yakij bulo zaversheno 790 roku j zatverdzheno frankskim korolem Iz 791 roku vikonuvav diplomatichni doruchennya frankskogo korolya Za pidtrimki Karla I u 798 roci Zalcburzka yeparhiya nabula statusu arhiyepiskopstva a Arno stav pershim arhiyepiskopom ta mitropolitom Bavariyi otrimavshi palij vid papi rimskogo Leva III Teper jomu pidporyadkovuvalisya sufraganni yepiskopstva Frajzingu Nojburgu Passau Regensburgu ta Sebena Karantaniya do girla Dravi i Pannoniya Teritoriya jogo vladi bula rozshirena na shid zavdyaki zavoyuvannyam frankiv nad Avarskim kaganatom Spryamuvav svyashenika misionera Ingo razom iz 13 inshimi svyashenikami do Karantaniyi yaki pracyuvali tam iz 785 po 798 rik Arno otrimav vid korolya dozvil na vidnovlennya horyepiskopatu Karantaniyi ochilnikom yakogo priznachiv Teodorika Za poradoyu Alkuyina zaprovadiv tak zvanu slov yansku desyatinu sho bula znachno mensha za cerkovnu desyatinu i yavlyala soboyu postijnij podatok Za cim pochav brati pomitnu uchast v uryaduvanni v Bavariyi diyuchi yak odin z missi dominici upovnovazhenij korolivskij chinovnik Vin zasnuvav biblioteku v Zalcburzi na osnovi vlasnoyi zbirki mav 150 knig inshim chinom spriyav interesam nauki ta golovuvav na kilkoh sinodah poklikanih pokrashiti stan cerkvi v Bavariyi U 799 roci suprovodzhuvav papu rimskogo Leva III nazad do Rima a takozh buv prisutnij na imperatorskij koronaciyi Karla I v Rimi 25 grudnya 800 roku Proviv deyakij chas pri dvori Karla I de jogo zvali Akvila Orel sho ye perekladom latinoyu nimeckogo imeni Arno Brav uchast u naukovomu tovaristvi Akademiya 809 roku same na osnovi propozicij Arno Aahenskij cerkovnij sobor u 809 roci prijnyav svoyi rishennya shodo pidtrimki filiokve Jogo im ya figuruye yak odne z pidpisantiv zapovitu frankskogo imperatora U 814 roci pripiniv politichnu diyalnist svogo zhittya hocha zberig svoye arhiyepiskopstvo do svoyeyi smerti 24 sichnya 821 roku TvorchistPidtrimuvav stvorennya riznih prac zokrema Zalcburzkogo konsuetudinariya Vilgelm fon Gizebreht pripustiv sho Arno buv avtorom rannogo rozdilu Laurissenses majores sho zberigsya v kopiyi v Lorshskomu monastiri yaka stosuyetsya istoriyi frankskih koroliv z 741 do 829 roku Z oglyadu na ce Arno buv pershim hto zastosuvav nazvu Deutsch nimeckij do nimeckoyi movi Primitkihttps www deutsche biographie de sfz1238 html Deutsche Nationalbibliothek Record 100936768 Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578DzherelaFriedrich Wilhelm Bautz Arn Arno erster Erzbischof von Salzburg In Biographisch Bibliographisches Kirchenlexikon BBKL Band 1 Bautz Hamm 1975 2 unveranderte Auflage Hamm 1990 ISBN 3 88309 013 1 Sp 219 220 Stephan Freund Von den Agilolfingern zu den Karolingern Bayerns Bischofe zwischen Kirchenorganisation Reichsintegration und karolingischer Reform 700 847 Schriftenreihe zur bayerischen Landesgeschichte Bd 144 Beck Munchen 2004 ISBN 978 3 406 10739 9