Рожер Салернський (пом. 28 червня 1119) був регентом князівства Антіохія від 1112 до 1119 року. Він був сином і 2-м двоюрідним братом Танкреда Тарентського), обидва були учасниками Першого хрестового походу. Рожер Салернський став регентом Антіохії, коли Танкред помер у 1112 р.
Рожер | |
---|---|
![]() | |
Народився | 11 століття або 1080 Італія |
Помер | 28 червня 1119 d ·загиблий у бою |
Країна | Князівство Апулії і Калабрії |
Діяльність | лицар |
Знання мов | d і |
Посада | d |
Конфесія | католицтво |
Рід | Готвіль |
Батько | d[1] |
Мати | d[1] |
Брати, сестри | d |
У шлюбі з | d |
|
Біографія
У грудні 1112 Танкред помер від тифу, доручивши Рожеру оборону Антіохії. Прийнявши регентство, Рожер відразу ж зіткнувся з необхідністю відбивати набіги мусульман на межі князівства. Навесні 1113 велика сарацинська армія під проводом Атабека , виступивши з Мосула, розбила воїнів Балдуїна II Єрусалимського при Тіверіаді і рушила на північ. Зібравши військо і об'єднавшись з Понсом Тріполійським, Рожер прийшов королю на допомогу. Союзна християнська армія виглядала настільки переконливо, що Мавдуд не наважився атакувати її і відступив.
Між мусульманськими правителями в той час були великі розбіжності, і багато з них серйозно побоювалися зміцнення влади мосульських Атабеків. Рожер, непоганий політик, скористався цим для того, щоб укласти союз з сарацинами проти нового Атабеків . У 1114 р. до Апамеї, що належала регенту Антіохії, підійшли війська колишніх ворогів хрестоносців — правителя Дамаска , еміра Алеппо Бадр аль-Діна Лулу і артукідского полководця . Пізніше до союзної армії приєдналися загони Балдуїна Єрусалимського і Понса Тріполійского. Сарацинам і хрестоносцям вдалося перейти в наступ і змусити Бурзука відійти на схід, однак після цього успіху турецькі правителі віддалилися у свої фортеці, і Рожер виявився змушений оборонятися від нових набігів противника поодинці.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5oTDBGdWRHbHZZMmhTWVcxd1lYSjBjeTVxY0djdk1qVXdjSGd0UVc1MGFXOWphRkpoYlhCaGNuUnpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Бурзук планував атакувати Антіохію і намагався відвернути Рожера хитромудрими маневрами. Однак завдяки розвідникам антіохійський регент дізнався про наміри Атабеков і наказав своїм військам рушити назустріч ворогові. 14 вересня 1115 року сельджуки, що не очікували нападу, були розгромлені Антіохійськими і Едесськими лицарями в битві при Тель-Даніфе. Ця блискуча перемога поставила хрест на планах Бурзука по завоюванню Сирії.
Рожер привласнив велику частину земель, захоплених у ході кампанії проти Мосула, і суттєво розширив межі Антіохійського князівства. Його успіх настрашив мусульман Алеппо та Дамаску, які колись були його союзниками, і вони знову почали військові дії проти норманів. Однак емірат Алеппо перебував у стані політичної кризи — його правитель Бадр аль-Дін Лулу не користувався підтримкою населення і врешті-решт був убитий власними охоронцями, а захопив владу після його загибелі євнух Ярукташ, що залучився до виснажливої війни з сусідами. Користуючись цим, Рожер очолив експедицію проти емірату, взяв кілька міст і фортець і пограбував передмістя Алеппо. Він зажадав надати своїм лицарям право супроводжувати мусульманські каравани з Алеппо в Мекку і дозволити їм стягувати мито за прохід паломників за християнськими землями. Більш того, Рожер змусив правителя емірату принести йому васальну присягу — відтепер сарацини Алеппо зобов'язані були битися на стороні антіохійського князя проти одновірців.
Вимоги Рожера були занадто принизливими для мусульман Алеппо, і в травні 1117 року місто відкрило ворота сельджуцькому полководцю Ільгазі. Той негайно оголосив джихад проти Антіохії і почав збирати війська. Дочекавшись, коли Рожер із значним військом залишив свою столицю, Ільгазі наприкінці весни 1119 року виступив у похід і напав на християн неподалік від . 28 червня (деякі джерела називають іншу дату — 18 червня, однак це, ймовірно, помилка) дві армії зустрілися в битві, яка завершилася повною поразкою антіохійців. Втрати християн були настільки великі, що хроністи прозвали цей бій «Битвою на Кривавому полі». У бою загинув і Рожер, убитий ударом меча в обличчя. Оскільки він не залишив спадкоємців, регентом після його смерті став Балдуїн Єрусалимський.
- Lundy D. R. The Peerage
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Rozher Salernskij pom 28 chervnya 1119 buv regentom knyazivstva Antiohiya vid 1112 do 1119 roku Vin buv sinom i 2 m dvoyuridnim bratom Tankreda Tarentskogo obidva buli uchasnikami Pershogo hrestovogo pohodu Rozher Salernskij stav regentom Antiohiyi koli Tankred pomer u 1112 r RozherNarodivsya11 stolittya abo 1080 ItaliyaPomer28 chervnya 1119 d zagiblij u boyuKrayinaKnyazivstvo Apuliyi i KalabriyiDiyalnistlicarZnannya movd iPosadadKonfesiyakatolictvoRidGotvilBatkod 1 Matid 1 Brati sestridU shlyubi zd Mediafajli u VikishovishiBiografiyaU grudni 1112 Tankred pomer vid tifu doruchivshi Rozheru oboronu Antiohiyi Prijnyavshi regentstvo Rozher vidrazu zh zitknuvsya z neobhidnistyu vidbivati nabigi musulman na mezhi knyazivstva Navesni 1113 velika saracinska armiya pid provodom Atabeka vistupivshi z Mosula rozbila voyiniv Balduyina II Yerusalimskogo pri Tiveriadi i rushila na pivnich Zibravshi vijsko i ob yednavshis z Ponsom Tripolijskim Rozher prijshov korolyu na dopomogu Soyuzna hristiyanska armiya viglyadala nastilki perekonlivo sho Mavdud ne navazhivsya atakuvati yiyi i vidstupiv Mizh musulmanskimi pravitelyami v toj chas buli veliki rozbizhnosti i bagato z nih serjozno poboyuvalisya zmicnennya vladi mosulskih Atabekiv Rozher nepoganij politik skoristavsya cim dlya togo shob uklasti soyuz z saracinami proti novogo Atabekiv U 1114 r do Apameyi sho nalezhala regentu Antiohiyi pidijshli vijska kolishnih vorogiv hrestonosciv pravitelya Damaska emira Aleppo Badr al Dina Lulu i artukidskogo polkovodcya Piznishe do soyuznoyi armiyi priyednalisya zagoni Balduyina Yerusalimskogo i Ponsa Tripolijskogo Saracinam i hrestonoscyam vdalosya perejti v nastup i zmusiti Burzuka vidijti na shid odnak pislya cogo uspihu turecki praviteli viddalilisya u svoyi forteci i Rozher viyavivsya zmushenij oboronyatisya vid novih nabigiv protivnika poodinci Zmicnennya Antiohiyi pid chas Hrestovih pohodiv Burzuk planuvav atakuvati Antiohiyu i namagavsya vidvernuti Rozhera hitromudrimi manevrami Odnak zavdyaki rozvidnikam antiohijskij regent diznavsya pro namiri Atabekov i nakazav svoyim vijskam rushiti nazustrich vorogovi 14 veresnya 1115 roku seldzhuki sho ne ochikuvali napadu buli rozgromleni Antiohijskimi i Edesskimi licaryami v bitvi pri Tel Danife Cya bliskucha peremoga postavila hrest na planah Burzuka po zavoyuvannyu Siriyi Rozher privlasniv veliku chastinu zemel zahoplenih u hodi kampaniyi proti Mosula i suttyevo rozshiriv mezhi Antiohijskogo knyazivstva Jogo uspih nastrashiv musulman Aleppo ta Damasku yaki kolis buli jogo soyuznikami i voni znovu pochali vijskovi diyi proti normaniv Odnak emirat Aleppo perebuvav u stani politichnoyi krizi jogo pravitel Badr al Din Lulu ne koristuvavsya pidtrimkoyu naselennya i vreshti resht buv ubitij vlasnimi ohoroncyami a zahopiv vladu pislya jogo zagibeli yevnuh Yaruktash sho zaluchivsya do visnazhlivoyi vijni z susidami Koristuyuchis cim Rozher ocholiv ekspediciyu proti emiratu vzyav kilka mist i fortec i pograbuvav peredmistya Aleppo Vin zazhadav nadati svoyim licaryam pravo suprovodzhuvati musulmanski karavani z Aleppo v Mekku i dozvoliti yim styaguvati mito za prohid palomnikiv za hristiyanskimi zemlyami Bilsh togo Rozher zmusiv pravitelya emiratu prinesti jomu vasalnu prisyagu vidteper saracini Aleppo zobov yazani buli bitisya na storoni antiohijskogo knyazya proti odnovirciv Vimogi Rozhera buli zanadto prinizlivimi dlya musulman Aleppo i v travni 1117 roku misto vidkrilo vorota seldzhuckomu polkovodcyu Ilgazi Toj negajno ogolosiv dzhihad proti Antiohiyi i pochav zbirati vijska Dochekavshis koli Rozher iz znachnim vijskom zalishiv svoyu stolicyu Ilgazi naprikinci vesni 1119 roku vistupiv u pohid i napav na hristiyan nepodalik vid 28 chervnya deyaki dzherela nazivayut inshu datu 18 chervnya odnak ce jmovirno pomilka dvi armiyi zustrilisya v bitvi yaka zavershilasya povnoyu porazkoyu antiohijciv Vtrati hristiyan buli nastilki veliki sho hronisti prozvali cej bij Bitvoyu na Krivavomu poli U boyu zaginuv i Rozher ubitij udarom mecha v oblichchya Oskilki vin ne zalishiv spadkoyemciv regentom pislya jogo smerti stav Balduyin Yerusalimskij Lundy D R The Peerage d Track Q67129259d Track Q21401824