Вольдема́р Фра́нцевич Да́мберг (латис. Voldemārs Dambergs; 14 листопада 1899, місто Рига — 17 липня 1965, місто Рига) — радянський військовик часів Другої світової війни, генерал-майор (1943). Депутат Верховної ради Латвійської РСР 2-го скликання. Депутат Верховної ради СРСР 3-го скликання.
Вольдемар Францевич Дамберг | |
---|---|
латис. Voldemārs Dambergs | |
![]() | |
Народження | 14 листопада 1899 Рига |
Смерть | 17 липня 1965 (65 років) Рига |
Країна | |
Приналежність | ![]() |
Вид збройних сил | сухопутні війська |
Рід військ | кавалерія, піхота |
Освіта | Військова академія імені М. В. Фрунзе |
Роки служби | 1916–1917, 1918–1938, 1939–1959 |
Партія | КПРС |
Звання | ![]() |
Командування | 15-й кавалерійський корпус 48-ма стрілецька дивізія 308-ма стрілецька дивізія 29-та окрема гвардійська стрілецька бригада |
Війни / битви | Громадянська війна в Росії Німецько-радянська війна |
Нагороди |
Біографія
Народився 14 листопада 1899 року в місті Рига (Латвія) в родині робітника лісозаводу. З дев'ятирічного віку був учнем слюсаря, а потім слюсарем ризького заводу. З лютого 1916 до березня 1917 року служив рядовим російської імператорської армії, учасник Першої світової війни.
У 1917 році добровільно вступив до червоногвардійського робітничого загону колишнього заводу Леснера у місті Перм.
Член РКП(б) з 1917 року.
Громадянська війна
У лавах РСЧА з квітня 1918 року. Учасник Громадянської війни в Росії, служив червоноармійцем 1-го Латиського кавалерійського полку та головою комітету 2-го Латиського кавалерійського полку. У лютому 1919 року призначений комісаром 2-го кавалерійського дивізіону, а у квітні 1919 року — начальником кавалерійського відділення армійської школи Радянської Латвії.
З липня 1919 був курсантом 1-х Московських кавалерійських курсів. По закінченні кавалерійських курсів у жовтні 1919 року призначений на посаду командира взводу, згодом — комісар 1-го кавалерійського полку окремої кавалерійської бригади, а з листопада 1919 року — комісар 85-го кавалерійського полку 15-ї кавалерійської дивізії. У квітні 1920 року призначений командиром ескадрону того ж полку. Воював на Північному, Східному й Південно-Західному фронтах. З травня 1920 року — слухач Вищої кавалерійської школи.
Міжвоєнний період
По закінченні Вищої кавалерійської школи з серпня 1922 року виконував посаду начальника кавалерійського відділення Уфімсько-Башкирських командних курсів. У травні 1923 року призначений помічником командира ескадрону Оренбурзької кавалерійської школи, у жовтні 1924 року — командиром кавалерійського ескадрону 57-ї стрілецької дивізії.
З червня 1927 року — начальник штабу 48-го кавалерійського полку Оренбурзької кавалерійської дивізії.
З жовтня 1928 по травень 1932 року навчався у Військовій академії імені М. В. Фрунзе, по закінченні якої був призначений на посаду начальника 1-ї частини штабу 10-ї кавалерійської дивізії, а з січня 1934 року — начальник штабу 11-ї кавалерійської дивізії.
У липні 1938 року був заарештований, перебував під слідством, але у лютому 1939 року звільнений за відсутністю складу злочину, поновлений у званні й призначений викладачем тактики Військової академії імені М. В. Фрунзе.
З січня 1941 року — помічник командира 24-ї кавалерійської дивізії.
Німецько-радянська війна
У липні 1941 року В. Ф. Дамберг призначений командиром 28-ї запасної стрілецької бригади.
З 16 жовтня 1942 по 11 січня 1943 року полковник Дамберг командував 15-м кавалерійським корпусом Закавказького фронту, який дислокувався в Ірані.
З 3 березня 1943 року — командир .
31 березня 1943 року В. Ф. Дамбергу присвоєне військове звання «генерал-майор».
25 січня 1944 року призначений командиром , що брав участь у обороні Ленінграда. У лютому того ж року був поранений.
З 20 березня по 10 червня 1944 року — командир 48-ї стрілецької Ропшинської Червонопрапорної дивізії імені М. І. Калініна на Ленінградському фронті.
У липні—жовтні 1944 року командував 308-ю Латиською стрілецькою дивізією на 2-гу Прибалтійському фронті.
2 жовтня 1944 року призначений заступником командира .
Повоєнні роки
У повоєнні роки продовжив військову службу в ЗС СРСР. Обіймав посади командира (грудень 1945 — липень 1946), (липень 1946 — квітень 1947), 29-ї окремої гвардійської стрілецької бригади (квітень 1947 — червень 1950), 43-ї гвардійської стрілецької дивізії (червень 1950 — червень 1952).
З червня 1952 по квітень 1959 року — військовий комісар Латвійської РСР.
У квітні 1959 року вийшов у запас. Мешкав у Ризі, де й помер 17 липня 1965 року. Похований 22 липня 1965 року на цвинтарі Райніса в Ризі.
Нагороди
Нагороджений орденом Леніна (1945), чотирма орденами Червоного Прапора (1919, 15.08.1944, 1944, …), орденами Вітчизняної війни 1-го ступеня (06.06.1945), Червоної Зірки (31.03.1943) і медалями.
Примітки
- [. Архів оригіналу за 21 серпня 2014. Процитовано 23 серпня 2014. 15-й кавалерійський корпус на сайті «Танковый фронт» (рос.)]
- . Архів оригіналу за 26 серпня 2014. Процитовано 23 серпня 2014.
- [. Архів оригіналу за 26 серпня 2014. Процитовано 23 серпня 2014. 48-ма Ропшинська Червонопрапорна стрілецька дивізія ім. М. І. Калініна (рос.)]
- [. Архів оригіналу за 26 серпня 2014. Процитовано 23 серпня 2014. Список осіб, нагороджених орденом Червоного Прапора РРФСР - "Д"(рос.)]
Посилання
- The Generals of WWII [ 26 серпня 2014 у Wayback Machine.](англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Damberg Voldema r Fra ncevich Da mberg latis Voldemars Dambergs 14 listopada 1899 18991114 misto Riga 17 lipnya 1965 misto Riga radyanskij vijskovik chasiv Drugoyi svitovoyi vijni general major 1943 Deputat Verhovnoyi radi Latvijskoyi RSR 2 go sklikannya Deputat Verhovnoyi radi SRSR 3 go sklikannya Voldemar Francevich Damberglatis Voldemars DambergsNarodzhennya14 listopada 1899 1899 11 14 RigaSmert17 lipnya 1965 1965 07 17 65 rokiv RigaKrayina SRSRPrinalezhnist Radyanska armiyaVid zbrojnih silsuhoputni vijskaRid vijskkavaleriya pihotaOsvitaVijskova akademiya imeni M V FrunzeRoki sluzhbi1916 1917 1918 1938 1939 1959PartiyaKPRSZvannya General majorKomanduvannya15 j kavalerijskij korpus 48 ma strilecka diviziya 308 ma strilecka diviziya 29 ta okrema gvardijska strilecka brigadaVijni bitviGromadyanska vijna v Rosiyi Nimecko radyanska vijnaNagorodiBiografiyaNarodivsya 14 listopada 1899 roku v misti Riga Latviya v rodini robitnika lisozavodu Z dev yatirichnogo viku buv uchnem slyusarya a potim slyusarem rizkogo zavodu Z lyutogo 1916 do bereznya 1917 roku sluzhiv ryadovim rosijskoyi imperatorskoyi armiyi uchasnik Pershoyi svitovoyi vijni U 1917 roci dobrovilno vstupiv do chervonogvardijskogo robitnichogo zagonu kolishnogo zavodu Lesnera u misti Perm Chlen RKP b z 1917 roku Gromadyanska vijna U lavah RSChA z kvitnya 1918 roku Uchasnik Gromadyanskoyi vijni v Rosiyi sluzhiv chervonoarmijcem 1 go Latiskogo kavalerijskogo polku ta golovoyu komitetu 2 go Latiskogo kavalerijskogo polku U lyutomu 1919 roku priznachenij komisarom 2 go kavalerijskogo divizionu a u kvitni 1919 roku nachalnikom kavalerijskogo viddilennya armijskoyi shkoli Radyanskoyi Latviyi Z lipnya 1919 buv kursantom 1 h Moskovskih kavalerijskih kursiv Po zakinchenni kavalerijskih kursiv u zhovtni 1919 roku priznachenij na posadu komandira vzvodu zgodom komisar 1 go kavalerijskogo polku okremoyi kavalerijskoyi brigadi a z listopada 1919 roku komisar 85 go kavalerijskogo polku 15 yi kavalerijskoyi diviziyi U kvitni 1920 roku priznachenij komandirom eskadronu togo zh polku Voyuvav na Pivnichnomu Shidnomu j Pivdenno Zahidnomu frontah Z travnya 1920 roku sluhach Vishoyi kavalerijskoyi shkoli Mizhvoyennij period Po zakinchenni Vishoyi kavalerijskoyi shkoli z serpnya 1922 roku vikonuvav posadu nachalnika kavalerijskogo viddilennya Ufimsko Bashkirskih komandnih kursiv U travni 1923 roku priznachenij pomichnikom komandira eskadronu Orenburzkoyi kavalerijskoyi shkoli u zhovtni 1924 roku komandirom kavalerijskogo eskadronu 57 yi strileckoyi diviziyi Z chervnya 1927 roku nachalnik shtabu 48 go kavalerijskogo polku Orenburzkoyi kavalerijskoyi diviziyi Z zhovtnya 1928 po traven 1932 roku navchavsya u Vijskovij akademiyi imeni M V Frunze po zakinchenni yakoyi buv priznachenij na posadu nachalnika 1 yi chastini shtabu 10 yi kavalerijskoyi diviziyi a z sichnya 1934 roku nachalnik shtabu 11 yi kavalerijskoyi diviziyi U lipni 1938 roku buv zaareshtovanij perebuvav pid slidstvom ale u lyutomu 1939 roku zvilnenij za vidsutnistyu skladu zlochinu ponovlenij u zvanni j priznachenij vikladachem taktiki Vijskovoyi akademiyi imeni M V Frunze Z sichnya 1941 roku pomichnik komandira 24 yi kavalerijskoyi diviziyi Nimecko radyanska vijna U lipni 1941 roku V F Damberg priznachenij komandirom 28 yi zapasnoyi strileckoyi brigadi Z 16 zhovtnya 1942 po 11 sichnya 1943 roku polkovnik Damberg komanduvav 15 m kavalerijskim korpusom Zakavkazkogo frontu yakij dislokuvavsya v Irani Z 3 bereznya 1943 roku komandir 31 bereznya 1943 roku V F Dambergu prisvoyene vijskove zvannya general major 25 sichnya 1944 roku priznachenij komandirom sho brav uchast u oboroni Leningrada U lyutomu togo zh roku buv poranenij Z 20 bereznya po 10 chervnya 1944 roku komandir 48 yi strileckoyi Ropshinskoyi Chervonoprapornoyi diviziyi imeni M I Kalinina na Leningradskomu fronti U lipni zhovtni 1944 roku komanduvav 308 yu Latiskoyu strileckoyu diviziyeyu na 2 gu Pribaltijskomu fronti 2 zhovtnya 1944 roku priznachenij zastupnikom komandira Povoyenni roki U povoyenni roki prodovzhiv vijskovu sluzhbu v ZS SRSR Obijmav posadi komandira gruden 1945 lipen 1946 lipen 1946 kviten 1947 29 yi okremoyi gvardijskoyi strileckoyi brigadi kviten 1947 cherven 1950 43 yi gvardijskoyi strileckoyi diviziyi cherven 1950 cherven 1952 Z chervnya 1952 po kviten 1959 roku vijskovij komisar Latvijskoyi RSR U kvitni 1959 roku vijshov u zapas Meshkav u Rizi de j pomer 17 lipnya 1965 roku Pohovanij 22 lipnya 1965 roku na cvintari Rajnisa v Rizi NagorodiNagorodzhenij ordenom Lenina 1945 chotirma ordenami Chervonogo Prapora 1919 15 08 1944 1944 ordenami Vitchiznyanoyi vijni 1 go stupenya 06 06 1945 Chervonoyi Zirki 31 03 1943 i medalyami Primitki Arhiv originalu za 21 serpnya 2014 Procitovano 23 serpnya 2014 15 j kavalerijskij korpus na sajti Tankovyj front ros Arhiv originalu za 26 serpnya 2014 Procitovano 23 serpnya 2014 Arhiv originalu za 26 serpnya 2014 Procitovano 23 serpnya 2014 48 ma Ropshinska Chervonopraporna strilecka diviziya im M I Kalinina ros Arhiv originalu za 26 serpnya 2014 Procitovano 23 serpnya 2014 Spisok osib nagorodzhenih ordenom Chervonogo Prapora RRFSR D ros PosilannyaThe Generals of WWII 26 serpnya 2014 u Wayback Machine angl