Вінтер Олександр Васильович | |
---|---|
![]() | |
Народився | 10 жовтня 1878 Старосільці, Білостоцький повіт |
Помер | 9 березня 1958 (79 років) Москва, СРСР[1] |
Поховання | Новодівичий цвинтар[2] |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | науковець |
Alma mater | Петербурзький політехнічний інститут |
Галузь | енергетика |
Посада | керуючий Електробуду СРСР з 1918 |
Членство | Академія наук СРСР |
Нагороди | ![]() ![]() ![]() ![]() |
Олекса́ндр Васи́льович Вінтер (Вільгельм-Олександр) (10 жовтня 1878 — 9 березня 1958) — вчений в галузі енергетики, академік АН СРСР.
Життєпис
Народився у Гродненській губернії, у селищі Старосільці Білостоцького повіту (теперішня територія Польщі); батько його, Вільгельм-Олександр, працював машиністом на залізниці, через кілька років його перевели в депо Козятин. Закінчив залізничне училище в Козятині, вчився в Київському реальному училищі. 1892 року родина переїздить в Білосток, там закінчив 7 класів реального училища.
З 1898 року навчався у Київському політехнічному інституті, за участь у студентських заворушеннях 1900 року виключений з інституту, чотири місяці перебував під арештом в Лук'янівці.
У Баку за рекомендаційним листом інститутського професора , адресованому Р. Е. Классону і Л. Б. Красіну, був прийнятий практикантом на міську Білогородську електростанцію, працював на Бібі-Ейлаті, електрифікував нафтопромисли — та Романінської площ. До 1905 року, пройшовши сходами служби, призначається начальником Білогородської електростанції.
За час роботи в Баку двічі робив спробу відновити навчання в Київському політехнічному інституті, але перешкодою залишалася його політична неблагонадійність. У 1907 за сприяння професора , декана електромеханічного відділення, Петербурзького політехнічного інституту, Вінтер прийнятий на це відділення.
Закінчивши 1912 року Петербурзький політехнічний інститут, керував будівництвом першої в Російській імперії районної електростанції на торфі — «Електропередача» (ГРЕС ім. Р. Е. Классона) — введена в експлуатацію 1914 року.
1915 року працював на будівництві Владимирського порохового заводу — на станції .
Весною 1917 року йому і Радченку доручено почати підготовку до будівництва електростанції на Шатурських торфових болотах.
1918 року Вінтера призначили керуючим Електробуду — Управління електротехнічних споруд для будівництва районних електростанцій. Створює при Електробуді Центральну електротехнічну раду, до складу якої увійшли Гліб Кржижановський, Іван Александров, Генріх Графтіо, . В квітні 1919 він доповідає голові Раднаркому В. І. Леніну про формування 4 будівельних управлінь: Свірського, Волховського, Шатурського і Каширського.
1922 року журнал «Електрика» друкує його статтю «Електропостачання Москви та її околиць у зв'язку з торфовими електричними станціями». Того ж року написав роботу «Силове постачання Баку і Грозного та електрифікація нафтової промисловості».
Начальник будівництва , 23 вересня 1925 районна Шатурська електростанція, намічена планом ГОЕЛРО, дала струм від першої машини, а 13 листопада стала до ладу і друга машина.
7 лютого 1927 Вінтер призначений головним інженером, а згодом начальником Дніпробуду. Коли Вінтер почав проводити соціально орієнтовану політику на Дніпробуді, до Москви посипалися скарги, що замість спорудження греблі він зайнявся не тим, заради чого був призначений (керував спорудженням допоміжних об'єктів та житлового будівництва); однак його підтримав нарком Григорій Орджонікідзе. У 1930, з успішним ходом будівництва, його призначено одночасно начальником спорудження усіх цивільних об'єктів Дніпровського промислового комбінату, а невдовзі він очолює роботи з монтажу заводів комбінату. 10 жовтня 1932 року відбулось урочисте відкриття Дніпровської ГЕС. По завершенню будівництва Дніпробуду Вінтер був обраний дійсним членом Академії наук СРСР.
1934 року очолив створений в складі системи Народного комісаріату важкої промисловості Головгідроенергобуд, керував до 1938. Керував спорудженням Рибінської і Углицької ГЕС, підготовкою до будівництва Куйбишевської ГЕС.
З Головенерго звільнився в 1938 році — він дотримувався теорії потреби дотримування режиму, а не угодовницьких «нічних чергувань» чиновників — «синхронізованих» з Йосипом Джугашвілі.
В часі нацистсько-радянської війни перебував в Куйбишеві, організовував будівництво тимчасових електростанцій.
Протягом 1943—1949 років — заступник голови Технічнї ради ; консультував проекти усіх нових великих електростанцій, зокрема, Ангарському каскаду гідроелектростанцій.
Автор праць, присвячених техніко-організаційним особливостям та енергетичним можливостям Дніпрогесу:
- «Досвід Дніпробуду всім будовам Радянського Союзу»,
- «Дніпро працює на соціалізм».
У 1945—1958 роках працював в Енергетичному інституті АН СРСР.
Нагороджений 3 орденами Леніна, орденом Трудового Червоного Прапора.
Похований на Новодівочому цвинтарі в Москві.
Вшанування пам'яті
У місті Запоріжжя на його честь названо бульвар, біля ДніпроГЕС встановлено йому пам'ятник.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5oTHlWRU1DVTVSaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUXlWRk1pVTRNQ1U1T1NWRU1TVTRSaVZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FWOGxSREFsUWpBbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqQWxSREFsUWpRbFJEQWxRalVsUkRBbFFrTWxSREVsT1RZbFJEQWxRa0VsUkRFbE9ETmZKVVF3SlRreUpVUXhKVGsySlVRd0pVSkVKVVF4SlRneUpVUXdKVUkxSlVReEpUZ3dKVVF4SlRnelh5VkVNQ1U1UlM0bFJEQWxPVEl1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFNWRU1DVTVSaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUXlWRk1pVTRNQ1U1T1NWRU1TVTRSaVZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FWOGxSREFsUWpBbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqQWxSREFsUWpRbFJEQWxRalVsUkRBbFFrTWxSREVsT1RZbFJEQWxRa0VsUkRFbE9ETmZKVVF3SlRreUpVUXhKVGsySlVRd0pVSkVKVVF4SlRneUpVUXdKVUkxSlVReEpUZ3dKVVF4SlRnelh5VkVNQ1U1UlM0bFJEQWxPVEl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Витоки
- Всі слова [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Вінтер Олександр Васильович [ 5 березня 2016 у Wayback Machine.]
- КПІ [ 16 січня 2013 у Wayback Machine.]
- 135 років з дня народження [ 12 березня 2014 у Wayback Machine.](рос.)
- Олександр Вінтер [ 12 березня 2014 у Wayback Machine.](рос.)
Посилання
- В. I. Марочко. Вінтер Олександр Васильович [ 2 червня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — С. 570. — .
- О. В. Савченко. Вінтер Олександр Васильович [ 3 червня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2001–2023. — .
- Винтер Александр Васильевич // Большая советская энциклопедия: [в 30 т.] / под ред. А. М. Прохоров — 3-е изд. — Москва: Советская энциклопедия, 1969.
- http://www.famhist.ru/famhist/klasson/000cad31.htm
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Batko Posada Diti Druzhina Mati Vinter Oleksandr VasilovichNarodivsya10 zhovtnya 1878 1878 10 10 Starosilci Bilostockij povitPomer9 bereznya 1958 1958 03 09 79 rokiv Moskva SRSR 1 PohovannyaNovodivichij cvintar 2 Krayina Rosijska imperiya SRSRDiyalnistnaukovecAlma materPeterburzkij politehnichnij institutGaluzenergetikaPosadakeruyuchij Elektrobudu SRSR z 1918ChlenstvoAkademiya nauk SRSRNagorodi Vinter Oleksandr Vasilovich u VikishovishiU Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Vinter Oleksa ndr Vasi lovich Vinter Vilgelm Oleksandr 10 zhovtnya 1878 9 bereznya 1958 vchenij v galuzi energetiki akademik AN SRSR ZhittyepisNarodivsya u Grodnenskij guberniyi u selishi Starosilci Bilostockogo povitu teperishnya teritoriya Polshi batko jogo Vilgelm Oleksandr pracyuvav mashinistom na zaliznici cherez kilka rokiv jogo pereveli v depo Kozyatin Zakinchiv zaliznichne uchilishe v Kozyatini vchivsya v Kiyivskomu realnomu uchilishi 1892 roku rodina pereyizdit v Bilostok tam zakinchiv 7 klasiv realnogo uchilisha Z 1898 roku navchavsya u Kiyivskomu politehnichnomu instituti za uchast u studentskih zavorushennyah 1900 roku viklyuchenij z institutu chotiri misyaci perebuvav pid areshtom v Luk yanivci U Baku za rekomendacijnim listom institutskogo profesora adresovanomu R E Klassonu i L B Krasinu buv prijnyatij praktikantom na misku Bilogorodsku elektrostanciyu pracyuvav na Bibi Ejlati elektrifikuvav naftopromisli ta Romaninskoyi plosh Do 1905 roku projshovshi shodami sluzhbi priznachayetsya nachalnikom Bilogorodskoyi elektrostanciyi Za chas roboti v Baku dvichi robiv sprobu vidnoviti navchannya v Kiyivskomu politehnichnomu instituti ale pereshkodoyu zalishalasya jogo politichna neblagonadijnist U 1907 za spriyannya profesora dekana elektromehanichnogo viddilennya Peterburzkogo politehnichnogo institutu Vinter prijnyatij na ce viddilennya Zakinchivshi 1912 roku Peterburzkij politehnichnij institut keruvav budivnictvom pershoyi v Rosijskij imperiyi rajonnoyi elektrostanciyi na torfi Elektroperedacha GRES im R E Klassona vvedena v ekspluataciyu 1914 roku 1915 roku pracyuvav na budivnictvi Vladimirskogo porohovogo zavodu na stanciyi Vesnoyu 1917 roku jomu i Radchenku dorucheno pochati pidgotovku do budivnictva elektrostanciyi na Shaturskih torfovih bolotah 1918 roku Vintera priznachili keruyuchim Elektrobudu Upravlinnya elektrotehnichnih sporud dlya budivnictva rajonnih elektrostancij Stvoryuye pri Elektrobudi Centralnu elektrotehnichnu radu do skladu yakoyi uvijshli Glib Krzhizhanovskij Ivan Aleksandrov Genrih Graftio V kvitni 1919 vin dopovidaye golovi Radnarkomu V I Leninu pro formuvannya 4 budivelnih upravlin Svirskogo Volhovskogo Shaturskogo i Kashirskogo 1922 roku zhurnal Elektrika drukuye jogo stattyu Elektropostachannya Moskvi ta yiyi okolic u zv yazku z torfovimi elektrichnimi stanciyami Togo zh roku napisav robotu Silove postachannya Baku i Groznogo ta elektrifikaciya naftovoyi promislovosti Nachalnik budivnictva 23 veresnya 1925 rajonna Shaturska elektrostanciya namichena planom GOELRO dala strum vid pershoyi mashini a 13 listopada stala do ladu i druga mashina 7 lyutogo 1927 Vinter priznachenij golovnim inzhenerom a zgodom nachalnikom Dniprobudu Koli Vinter pochav provoditi socialno oriyentovanu politiku na Dniprobudi do Moskvi posipalisya skargi sho zamist sporudzhennya grebli vin zajnyavsya ne tim zaradi chogo buv priznachenij keruvav sporudzhennyam dopomizhnih ob yektiv ta zhitlovogo budivnictva odnak jogo pidtrimav narkom Grigorij Ordzhonikidze U 1930 z uspishnim hodom budivnictva jogo priznacheno odnochasno nachalnikom sporudzhennya usih civilnih ob yektiv Dniprovskogo promislovogo kombinatu a nevdovzi vin ocholyuye roboti z montazhu zavodiv kombinatu 10 zhovtnya 1932 roku vidbulos urochiste vidkrittya Dniprovskoyi GES Po zavershennyu budivnictva Dniprobudu Vinter buv obranij dijsnim chlenom Akademiyi nauk SRSR 1934 roku ocholiv stvorenij v skladi sistemi Narodnogo komisariatu vazhkoyi promislovosti Golovgidroenergobud keruvav do 1938 Keruvav sporudzhennyam Ribinskoyi i Uglickoyi GES pidgotovkoyu do budivnictva Kujbishevskoyi GES Z Golovenergo zvilnivsya v 1938 roci vin dotrimuvavsya teoriyi potrebi dotrimuvannya rezhimu a ne ugodovnickih nichnih cherguvan chinovnikiv sinhronizovanih z Josipom Dzhugashvili V chasi nacistsko radyanskoyi vijni perebuvav v Kujbishevi organizovuvav budivnictvo timchasovih elektrostancij Protyagom 1943 1949 rokiv zastupnik golovi Tehnichnyi radi konsultuvav proekti usih novih velikih elektrostancij zokrema Angarskomu kaskadu gidroelektrostancij Avtor prac prisvyachenih tehniko organizacijnim osoblivostyam ta energetichnim mozhlivostyam Dniprogesu Dosvid Dniprobudu vsim budovam Radyanskogo Soyuzu Dnipro pracyuye na socializm U 1945 1958 rokah pracyuvav v Energetichnomu instituti AN SRSR Nagorodzhenij 3 ordenami Lenina ordenom Trudovogo Chervonogo Prapora Pohovanij na Novodivochomu cvintari v Moskvi Vshanuvannya pam yatiU misti Zaporizhzhya na jogo chest nazvano bulvar bilya DniproGES vstanovleno jomu pam yatnik Pam yatnik Oleksandru Vinteru u misti ZaporizhzhyaVitokiVsi slova 4 bereznya 2016 u Wayback Machine Vinter Oleksandr Vasilovich 5 bereznya 2016 u Wayback Machine KPI 16 sichnya 2013 u Wayback Machine 135 rokiv z dnya narodzhennya 12 bereznya 2014 u Wayback Machine ros Oleksandr Vinter 12 bereznya 2014 u Wayback Machine ros PosilannyaV I Marochko Vinter Oleksandr Vasilovich 2 chervnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2003 T 1 A V S 570 ISBN 966 00 0734 5 O V Savchenko Vinter Oleksandr Vasilovich 3 chervnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh K Institut enciklopedichnih doslidzhen NAN Ukrayini 2001 2023 ISBN 966 02 2074 X Vinter Aleksandr Vasilevich Bolshaya sovetskaya enciklopediya v 30 t pod red A M Prohorov 3 e izd Moskva Sovetskaya enciklopediya 1969 d Track Q649d Track Q17378135 http www famhist ru famhist klasson 000cad31 htm