Володи́мир Іларіо́нович Шевче́нко (25 червня 1908 — 6 січня 1972) — радянський військовий льотчик, Герой Радянського Союзу (1938) за звитяги на фронті громадянської війни в Іспанії.
Володимир Іларіонович Шевченко | |
---|---|
![]() | |
Народження | 25 червня 1908 хутір Америка |
Смерть | 6 січня 1972 (63 роки) Волгоград |
Поховання | Волгоград |
Країна | |
Приналежність | ![]() |
Вид збройних сил | ![]() |
Рід військ | ![]() |
Роки служби | 1929—1946 |
Партія | ВКП(б) |
Звання | ![]() |
Командування | Q65153480?, Q21843608?, Q18543232?, Q21195285?, Q17094686? і Q21195158? |
Війни / битви | Громадянська війна в Іспанії Бої на Халхин-Голі Радянсько-фінська війна Німецько-радянська війна |
Нагороди |
Життєпис
Народився 25 червня 1908 на хуторі Америка (з 1923 року іменувався Червона Зоря) Області Війська Донського, нині в межах селища Панфілово Новоаннінського району Волгоградської області Росії, в селянській родині. Українець. Закінчив приходську школу, робітфак.
У Червоній армії з 1929 року. У 1932-му закінчив Борисоглібську військову школу льотчиків.
Брав участь в 1937 році в громадянській війні в Іспанії 1936—1939 років, командир загону бомбардувальників старший лейтенант Шевченко В. І. зробив 156 бойових вильотів на бомбардування об'єктів, що знаходились у тилу франкістів, та на їхні кораблі у морі.
Указом Президії Верховної Ради СРСР від 14 березня 1938 старшому лейтенанту Шевченку Володимиру Іларіоновичу присвоєно звання Героя Радянського Союзу з врученням ордена Леніна, а після заснування особливої відзнаки йому вручена медалі «Золота Зірка» (№ 69).
Після повернення з Іспанії, в червні 1938 року В. І. Шевченко призначений на посаду заступника начальника Головної льотної інспекції при Військовій раді ВПС РСЧА.
Полковник Шевченко В. І. брав участь у боях з японськими мілітаристами в районі річки Халхін-Гол (Монголія) в 1939 році, командуючи 100-ю авіаційною бомбардувальною бригадою. Особисто здійснив кілька бойових вильотів.
З грудня 1939 року — командир 10-ї швидкісної бомбардувальної авіаційної бригади ВПС Київського Особливого військового округу, на чолі її брав участь у Радянсько-фінській війні 1939—1940 років у складі ВПС 9-ї армії.
З червня 1940 року — командир 18-ї змішаної авіаційної дивізії ВПС Київського Особливого військового округу. З лютого 1941 року — командир 16-ї змішаної авіаційної дивізії ВПС Одеського військового округу. Початок війни зустрів на цій посаді в місті Тернопіль.
Воював на Південному фронті. Тимчасово обіймав посаду начальника ВПС 37-ї армії Південно-Західного фронту. З травня 1942 генерал-майор авіації Шевченко В. І. командував 217-ю, з липня — 216-ю винищувальною авіаційною дивізією 14-ї повітряної армії на Південному, Північнокавказькому і Закавказькому фронтах, брав участь в обороні Кавказу. З жовтня 1942 командував 1-м змішаним авіаційним корпусом 17-ї повітряної армії Південно-Західного і 4-го Українського фронтів. З липня 1944 року — командир 182-ї штурмової авіаційної дивізії 1-ї повітряної армії 3-го Білоруського фронту, з якою пройшов до кінця війни.
Після війни генерал-майор авіації Шевченко В. І. продовжував командувати цією дивізією, дислокованою в місті Інстербург (нині — Черняховськ, Калінінградської області).
У 1946 році після розформування дивізії відмовився їхати на Далекий Схід на аналогічну посаду. При проходженні медкомісії в квітні того ж року був визнаний інвалідом другої групи і звільнений у запас. Жив у місті Черняховську, в тому ж будинку, який займав, будучи командиром дивізії. У лютому 1948 був заарештований, звинувачений у розкраданні державного майна. У більшості публікацій — «за звинуваченням в антирадянській діяльності та шкідництві». У травні 1948 засуджений військовим трибуналом Прибалтійського військового округу до найвищої кари, але вирок був знижений до 10 років ув'язнення у виправно-трудових таборах, з поразкою в правах на 5 років та з конфіскацією майна. Указом Президії Верховної Ради СРСР від 25 січня 1949 позбавлений звання Героя Радянського Союзу. При цьому військового звання «генерал-майор авіації» не позбавлявся.
Провів 5 років у таборах під містом Кемерово. Звільнений в травні 1953 року за амністією. Після звільнення повернувся на батьківщину. Жив у селищі Панфілово Волгоградської області, працював викладачем військової справи в середній школі, інструктором Калінінського районного відділу ДТСААФ, завідувачем хлібопекарень і колгоспної ферми. Неодноразово звертався зі скаргами в різні інстанції. У лютому 1969 року постановою Пленуму Верховного Суду СРСР справу генерала Шевченка було припинено за недоведеністю пред'явленого обвинувачення. Указом Президії Верховної Ради СРСР від 12 травня 1969 Шевченко Володимир Іларіонович відновлений у званні Героя Радянського Союзу і в праві на всі державні нагороди.
З 1970 року жив у Волгограді. Генерал-майор авіації у відставці В. І. Шевченко помер 6 січня 1972 року. Похований у Волгограді.
Література
- Герои Советского Союза. Краткий биографический словарь. Том 2. — М.: Воениздат, 1988. — С. 770. (рос.)
Посилання
- Біографія В. І. Шевченка на сайті «Хронос» [ 10 серпня 2017 у Wayback Machine.] (рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Shevchenko Volodi mir Ilario novich Shevche nko 25 chervnya 1908 19080625 6 sichnya 1972 radyanskij vijskovij lotchik Geroj Radyanskogo Soyuzu 1938 za zvityagi na fronti gromadyanskoyi vijni v Ispaniyi Volodimir Ilarionovich ShevchenkoNarodzhennya25 chervnya 1908 1908 06 25 hutir AmerikaSmert6 sichnya 1972 1972 01 06 63 roki VolgogradPohovannyaVolgogradKrayina SRSRPrinalezhnist Radyanska armiyaVid zbrojnih sil VPS SRSRRid vijskBombarduvalna aviaciyaRoki sluzhbi1929 1946PartiyaVKP b Zvannya General major aviaciyiKomanduvannyaQ65153480 Q21843608 Q18543232 Q21195285 Q17094686 i Q21195158 Vijni bitviGromadyanska vijna v Ispaniyi Boyi na Halhin Goli Radyansko finska vijna Nimecko radyanska vijnaNagorodi 69 ZhittyepisNarodivsya 25 chervnya 1908 na hutori Amerika z 1923 roku imenuvavsya Chervona Zorya Oblasti Vijska Donskogo nini v mezhah selisha Panfilovo Novoanninskogo rajonu Volgogradskoyi oblasti Rosiyi v selyanskij rodini Ukrayinec Zakinchiv prihodsku shkolu robitfak U Chervonij armiyi z 1929 roku U 1932 mu zakinchiv Borisoglibsku vijskovu shkolu lotchikiv Brav uchast v 1937 roci v gromadyanskij vijni v Ispaniyi 1936 1939 rokiv komandir zagonu bombarduvalnikiv starshij lejtenant Shevchenko V I zrobiv 156 bojovih vilotiv na bombarduvannya ob yektiv sho znahodilis u tilu frankistiv ta na yihni korabli u mori Ukazom Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR vid 14 bereznya 1938 starshomu lejtenantu Shevchenku Volodimiru Ilarionovichu prisvoyeno zvannya Geroya Radyanskogo Soyuzu z vruchennyam ordena Lenina a pislya zasnuvannya osoblivoyi vidznaki jomu vruchena medali Zolota Zirka 69 Pislya povernennya z Ispaniyi v chervni 1938 roku V I Shevchenko priznachenij na posadu zastupnika nachalnika Golovnoyi lotnoyi inspekciyi pri Vijskovij radi VPS RSChA Polkovnik Shevchenko V I brav uchast u boyah z yaponskimi militaristami v rajoni richki Halhin Gol Mongoliya v 1939 roci komanduyuchi 100 yu aviacijnoyu bombarduvalnoyu brigadoyu Osobisto zdijsniv kilka bojovih vilotiv Z grudnya 1939 roku komandir 10 yi shvidkisnoyi bombarduvalnoyi aviacijnoyi brigadi VPS Kiyivskogo Osoblivogo vijskovogo okrugu na choli yiyi brav uchast u Radyansko finskij vijni 1939 1940 rokiv u skladi VPS 9 yi armiyi Z chervnya 1940 roku komandir 18 yi zmishanoyi aviacijnoyi diviziyi VPS Kiyivskogo Osoblivogo vijskovogo okrugu Z lyutogo 1941 roku komandir 16 yi zmishanoyi aviacijnoyi diviziyi VPS Odeskogo vijskovogo okrugu Pochatok vijni zustriv na cij posadi v misti Ternopil Voyuvav na Pivdennomu fronti Timchasovo obijmav posadu nachalnika VPS 37 yi armiyi Pivdenno Zahidnogo frontu Z travnya 1942 general major aviaciyi Shevchenko V I komanduvav 217 yu z lipnya 216 yu vinishuvalnoyu aviacijnoyu diviziyeyu 14 yi povitryanoyi armiyi na Pivdennomu Pivnichnokavkazkomu i Zakavkazkomu frontah brav uchast v oboroni Kavkazu Z zhovtnya 1942 komanduvav 1 m zmishanim aviacijnim korpusom 17 yi povitryanoyi armiyi Pivdenno Zahidnogo i 4 go Ukrayinskogo frontiv Z lipnya 1944 roku komandir 182 yi shturmovoyi aviacijnoyi diviziyi 1 yi povitryanoyi armiyi 3 go Biloruskogo frontu z yakoyu projshov do kincya vijni Pislya vijni general major aviaciyi Shevchenko V I prodovzhuvav komanduvati ciyeyu diviziyeyu dislokovanoyu v misti Insterburg nini Chernyahovsk Kaliningradskoyi oblasti U 1946 roci pislya rozformuvannya diviziyi vidmovivsya yihati na Dalekij Shid na analogichnu posadu Pri prohodzhenni medkomisiyi v kvitni togo zh roku buv viznanij invalidom drugoyi grupi i zvilnenij u zapas Zhiv u misti Chernyahovsku v tomu zh budinku yakij zajmav buduchi komandirom diviziyi U lyutomu 1948 buv zaareshtovanij zvinuvachenij u rozkradanni derzhavnogo majna U bilshosti publikacij za zvinuvachennyam v antiradyanskij diyalnosti ta shkidnictvi U travni 1948 zasudzhenij vijskovim tribunalom Pribaltijskogo vijskovogo okrugu do najvishoyi kari ale virok buv znizhenij do 10 rokiv uv yaznennya u vipravno trudovih taborah z porazkoyu v pravah na 5 rokiv ta z konfiskaciyeyu majna Ukazom Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR vid 25 sichnya 1949 pozbavlenij zvannya Geroya Radyanskogo Soyuzu Pri comu vijskovogo zvannya general major aviaciyi ne pozbavlyavsya Proviv 5 rokiv u taborah pid mistom Kemerovo Zvilnenij v travni 1953 roku za amnistiyeyu Pislya zvilnennya povernuvsya na batkivshinu Zhiv u selishi Panfilovo Volgogradskoyi oblasti pracyuvav vikladachem vijskovoyi spravi v serednij shkoli instruktorom Kalininskogo rajonnogo viddilu DTSAAF zaviduvachem hlibopekaren i kolgospnoyi fermi Neodnorazovo zvertavsya zi skargami v rizni instanciyi U lyutomu 1969 roku postanovoyu Plenumu Verhovnogo Sudu SRSR spravu generala Shevchenka bulo pripineno za nedovedenistyu pred yavlenogo obvinuvachennya Ukazom Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR vid 12 travnya 1969 Shevchenko Volodimir Ilarionovich vidnovlenij u zvanni Geroya Radyanskogo Soyuzu i v pravi na vsi derzhavni nagorodi Z 1970 roku zhiv u Volgogradi General major aviaciyi u vidstavci V I Shevchenko pomer 6 sichnya 1972 roku Pohovanij u Volgogradi LiteraturaGeroi Sovetskogo Soyuza Kratkij biograficheskij slovar Tom 2 M Voenizdat 1988 S 770 ros PosilannyaBiografiya V I Shevchenka na sajti Hronos 10 serpnya 2017 u Wayback Machine ros