Хрестовоздвиженська громада сестер милосердя — російська громада сестер милосердя, одне з перших у світі жіночих медичних формувань з надання допомоги пораненим під час війни.
Історія
Кримська війна
Хрестовоздвиженська громада сестер милосердя була заснована в Санкт-Петербурзі на початку Кримської війни за ініціативи великої княгині Олени Павлівни. Громаду урочисто відкрили 5 листопада 1854 року, в день свята Воздвиження Хреста Господнього в церкві Михайлівського палацу в присутності одягнених у форму сестер під керівництвом старшої сестри А. П. Стахович. Після приїзду Пирогова до Севастополя з невеликим загоном лікарів у листопаді 1854 року, до Криму прибули перші групи добровольців Хрестовоздвиженської громади сестер милосердя.
1855 року, під час Кримської війни, Микола Іванович Пирогов був головним хірургом обложеного англо-французько-османськими військами Севастополя. Він сформував загони сестер милосердя для догляду за пораненими та хворими солдатами, створив спеціалізовані підрозділи сестер, кожне з яких займалося своїм напрямком діяльності для рятування людських життів: сортування поранених за важкістю стану, асистування під час медичних операцій, транспортування поранених та хворих тощо. Пирогов розділив сестер на наступні категорії:
- операційні сестри;
- перев'язувальні сестри;
- сестри-аптекарі;
- сестри-господині.
Зі 163 волонтерок близько 110 належали до привілейованих верств суспільства (дружини, вдови, дочки чиновників і поміщиків), близько 25 були представницями міщанства, 5 — духовенства; крім того, було п'ять черниць.
158 сестер громади, які працювали в обложеному місті, були нагороджені бронзовими медалями за оборону Севастополя. Шістнадцятирічна Дар'я Михайлова, дочка загиблого матроса, більше відома як Даша Севастопольська, за свою гуманітарну діяльність та допомогу пораненим під час Кримської війни, була нагороджена золотою медаллю «За старанність» та грошовою винагородою від держави.
У гуманітарній діяльності під час Кримської війни також брала участь Флоренс Найтінгейл, якій на той момент було 34 роки. Флоренс змалку цікавилась працею в лікарнях, спостерігала за гуманітарною діяльністю лютеранських черниць. У листопаді 1854 року Найтінгейл вирушила до Криму на чолі загону, що налічував 38 сестер-добровольців, де вони організували свій шпиталь. Флоренс допомагала лікарям під час операцій, дбала про поліпшення обслуговування поранених.
Після Кримської війни
Коли сестри повернулися в Петербург з Кримської війни у вересні 1856 року, громада налічувала 96 сестер милосердя. Вони були направлені на роботу в морські шпиталі: Калінкінський (нині — Військово-морський) і Кронштадтський, в лікарню для чорноробів (нині — Олександрівська лікарня), Максиміліанівську лікарню.
У 1861 році громада відкрила власну лікарню на 16 місць, що стали дуже популярними серед бідного населення. Через два роки при громаді почали працювати чотирирічна школа для дівчаток і ясла для денного перебування до 100 дітей.
У повоєнні роки сестрою-настоятелькою Хрестовоздвиженської громади була Катерина Бакуніна, влітку 1860 року її змінила Є. І. Карпова, що залишалася на цій посаді до 1867 року. Для управління громадою був створений спеціальний комітет під керівництвом Миколи Пирогова, а з 1861 року його очолив громадський діяч, письменник і музикант Володимир Одоєвський.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMems1TDBWc1pYWmhkR2x2Ymw5dlpsOTBhR1ZmUTNKdmMzTmZRMjl0YlhWdWFYUjVYMEpoWkdkbExtcHdaeTh5TWpCd2VDMUZiR1YyWVhScGIyNWZiMlpmZEdobFgwTnliM056WDBOdmJXMTFibWwwZVY5Q1lXUm5aUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
14 січня 1863 імператор Олександр II затвердив «Положення про сестер Хрестовоздвиженської громади, що призначаються для догляду за хворими у військових госпіталях», а 10 травня 1870 року — штат і новий статут громади. Метою діяльності громади проголошувалося «безоплатне християнське служіння стражденним і незаможним».
У 1860—1870-ті роки лікарня неодноразово перебудовувалася, зводилися нові будівлі. У 1873 році, після смерті великої княгині Олени Павлівни, керівництво громадою було довірено її дочці, великій княгині Катерині Михайлівні.
У серпні 1876 загін сестер громади виїхав на Балкани в зону військових дій у Чорногорії. Це був перший досвід діяльності громади в іншій країні. Під час Російсько-турецької війни 1877—1878 років понад 30 сестер під начальством старшої сестри Н. А. Щеховської надавали допомогу пораненим. Катерина Бакуніна, незважаючи на свій 65-річний вік, поїхала на Кавказ у якості керівниці медичних сестер тимчасових госпіталів, пробувши на фронті більше року.
Хрестовоздвиженська громада стала широко відома не тільки в Росії, але і за кордоном. Вона брала участь в міжнародній гігієнічній виставці в Брюсселі в 1876 році, а сестри Є. С. Висоцька та С. П. Сухоне надали допомогу в створенні першої громади сестер милосердя в Болгарії в 1900 році на прохання Болгарського товариства Червоного Хреста.
З 1884 року протягом 14 років головним лікарем громади працював хірург Микола Вельямінов. За його ініціативою була перебудована лікарня, зведений будинок для службовців, організовані систематичні курси лекцій для сестер.
Станом на 1 січня 1891 року в громаді було 119 сестер милосердя. У 1894 році, після смерті великої княгині Катерини Михайлівни, громада перейшла під керівництво Російського товариства Червоного Хреста.
У 1918 році лікарня була вилучена у Хрестовоздвиженської громади, і на її базі була відкрита 10-та лікарня Петроградського губернського відділу охорони здоров'я. Громада була ліквідована в 1920 році, а її майно було передано до народного комісаріату охорони здоров'я РРФСР.
Література
- В. В. Антонов, А. В. Кобак. Святыни Санкт-Петербурга. Историко-церковная энциклопедия в трех томах. — Санкт-Петербург: Издательство Чернышёва, 1996. — 328 с. (рос.)
- Т. И. Грекова, Ю. П. Голиков. Медицинский Петербург. — Санкт-Петербург: Фолио-Пресс, 2001. — 415 с. (рос.)
- І. Усіченко, О. Заграничний. Разом до гуманності. Розповіді про Червоний Хрест України — Київ: Товариство Червоного Хреста України, 2008. — 137 с.
- І. Усіченко, Ю. Віленський, О. Заграничний. І доброта, і милосердя. Розповіді про Червоний Хрест України — Київ: Товариство Червоного Хреста України, 2001. — 55 с.
- Л. Васильева, А. Плутник, Н. Тернова. 135 лет Российскому Красному Кресту — Москва: «ЭЛИТА-Дизайн» Российский Красный Крест, 2002. — 63 с. (рос.)
Посилання
- Екатерина Михайловна Бакунина. Воспоминания сестры милосердия Крестовоздвиженской общины (1854—1860 гг.)
- Военное духовенство и сёстры милосердия в Крымской войне
- За что женщин в России награждали медалями?
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Hrestovozdvizhenska gromada sester miloserdya rosijska gromada sester miloserdya odne z pershih u sviti zhinochih medichnih formuvan z nadannya dopomogi poranenim pid chas vijni IstoriyaKrimska vijna Hrestovozdvizhenska gromada sester miloserdya bula zasnovana v Sankt Peterburzi na pochatku Krimskoyi vijni za iniciativi velikoyi knyagini Oleni Pavlivni Gromadu urochisto vidkrili 5 listopada 1854 roku v den svyata Vozdvizhennya Hresta Gospodnogo v cerkvi Mihajlivskogo palacu v prisutnosti odyagnenih u formu sester pid kerivnictvom starshoyi sestri A P Stahovich Pislya priyizdu Pirogova do Sevastopolya z nevelikim zagonom likariv u listopadi 1854 roku do Krimu pribuli pershi grupi dobrovolciv Hrestovozdvizhenskoyi gromadi sester miloserdya 1855 roku pid chas Krimskoyi vijni Mikola Ivanovich Pirogov buv golovnim hirurgom oblozhenogo anglo francuzko osmanskimi vijskami Sevastopolya Vin sformuvav zagoni sester miloserdya dlya doglyadu za poranenimi ta hvorimi soldatami stvoriv specializovani pidrozdili sester kozhne z yakih zajmalosya svoyim napryamkom diyalnosti dlya ryatuvannya lyudskih zhittiv sortuvannya poranenih za vazhkistyu stanu asistuvannya pid chas medichnih operacij transportuvannya poranenih ta hvorih tosho Pirogov rozdiliv sester na nastupni kategoriyi operacijni sestri perev yazuvalni sestri sestri aptekari sestri gospodini Zi 163 volonterok blizko 110 nalezhali do privilejovanih verstv suspilstva druzhini vdovi dochki chinovnikiv i pomishikiv blizko 25 buli predstavnicyami mishanstva 5 duhovenstva krim togo bulo p yat chernic 158 sester gromadi yaki pracyuvali v oblozhenomu misti buli nagorodzheni bronzovimi medalyami za oboronu Sevastopolya Shistnadcyatirichna Dar ya Mihajlova dochka zagiblogo matrosa bilshe vidoma yak Dasha Sevastopolska za svoyu gumanitarnu diyalnist ta dopomogu poranenim pid chas Krimskoyi vijni bula nagorodzhena zolotoyu medallyu Za starannist ta groshovoyu vinagorodoyu vid derzhavi U gumanitarnij diyalnosti pid chas Krimskoyi vijni takozh brala uchast Florens Najtingejl yakij na toj moment bulo 34 roki Florens zmalku cikavilas praceyu v likarnyah sposterigala za gumanitarnoyu diyalnistyu lyuteranskih chernic U listopadi 1854 roku Najtingejl virushila do Krimu na choli zagonu sho nalichuvav 38 sester dobrovolciv de voni organizuvali svij shpital Florens dopomagala likaryam pid chas operacij dbala pro polipshennya obslugovuvannya poranenih Pislya Krimskoyi vijni Koli sestri povernulisya v Peterburg z Krimskoyi vijni u veresni 1856 roku gromada nalichuvala 96 sester miloserdya Voni buli napravleni na robotu v morski shpitali Kalinkinskij nini Vijskovo morskij i Kronshtadtskij v likarnyu dlya chornorobiv nini Oleksandrivska likarnya Maksimilianivsku likarnyu U 1861 roci gromada vidkrila vlasnu likarnyu na 16 misc sho stali duzhe populyarnimi sered bidnogo naselennya Cherez dva roki pri gromadi pochali pracyuvati chotiririchna shkola dlya divchatok i yasla dlya dennogo perebuvannya do 100 ditej U povoyenni roki sestroyu nastoyatelkoyu Hrestovozdvizhenskoyi gromadi bula Katerina Bakunina vlitku 1860 roku yiyi zminila Ye I Karpova sho zalishalasya na cij posadi do 1867 roku Dlya upravlinnya gromadoyu buv stvorenij specialnij komitet pid kerivnictvom Mikoli Pirogova a z 1861 roku jogo ocholiv gromadskij diyach pismennik i muzikant Volodimir Odoyevskij Zheton Hrestovozdvizhenskoyi gromadi sester miloserdya Chervonogo Hresta 14 sichnya 1863 imperator Oleksandr II zatverdiv Polozhennya pro sester Hrestovozdvizhenskoyi gromadi sho priznachayutsya dlya doglyadu za hvorimi u vijskovih gospitalyah a 10 travnya 1870 roku shtat i novij statut gromadi Metoyu diyalnosti gromadi progoloshuvalosya bezoplatne hristiyanske sluzhinnya strazhdennim i nezamozhnim U 1860 1870 ti roki likarnya neodnorazovo perebudovuvalasya zvodilisya novi budivli U 1873 roci pislya smerti velikoyi knyagini Oleni Pavlivni kerivnictvo gromadoyu bulo dovireno yiyi dochci velikij knyagini Katerini Mihajlivni U serpni 1876 zagin sester gromadi viyihav na Balkani v zonu vijskovih dij u Chornogoriyi Ce buv pershij dosvid diyalnosti gromadi v inshij krayini Pid chas Rosijsko tureckoyi vijni 1877 1878 rokiv ponad 30 sester pid nachalstvom starshoyi sestri N A Shehovskoyi nadavali dopomogu poranenim Katerina Bakunina nezvazhayuchi na svij 65 richnij vik poyihala na Kavkaz u yakosti kerivnici medichnih sester timchasovih gospitaliv probuvshi na fronti bilshe roku Hrestovozdvizhenska gromada stala shiroko vidoma ne tilki v Rosiyi ale i za kordonom Vona brala uchast v mizhnarodnij gigiyenichnij vistavci v Bryusseli v 1876 roci a sestri Ye S Visocka ta S P Suhone nadali dopomogu v stvorenni pershoyi gromadi sester miloserdya v Bolgariyi v 1900 roci na prohannya Bolgarskogo tovaristva Chervonogo Hresta Z 1884 roku protyagom 14 rokiv golovnim likarem gromadi pracyuvav hirurg Mikola Velyaminov Za jogo iniciativoyu bula perebudovana likarnya zvedenij budinok dlya sluzhbovciv organizovani sistematichni kursi lekcij dlya sester Stanom na 1 sichnya 1891 roku v gromadi bulo 119 sester miloserdya U 1894 roci pislya smerti velikoyi knyagini Katerini Mihajlivni gromada perejshla pid kerivnictvo Rosijskogo tovaristva Chervonogo Hresta U 1918 roci likarnya bula viluchena u Hrestovozdvizhenskoyi gromadi i na yiyi bazi bula vidkrita 10 ta likarnya Petrogradskogo gubernskogo viddilu ohoroni zdorov ya Gromada bula likvidovana v 1920 roci a yiyi majno bulo peredano do narodnogo komisariatu ohoroni zdorov ya RRFSR LiteraturaV V Antonov A V Kobak Svyatyni Sankt Peterburga Istoriko cerkovnaya enciklopediya v treh tomah Sankt Peterburg Izdatelstvo Chernyshyova 1996 328 s ros T I Grekova Yu P Golikov Medicinskij Peterburg Sankt Peterburg Folio Press 2001 415 s ros I Usichenko O Zagranichnij Razom do gumannosti Rozpovidi pro Chervonij Hrest Ukrayini Kiyiv Tovaristvo Chervonogo Hresta Ukrayini 2008 137 s I Usichenko Yu Vilenskij O Zagranichnij I dobrota i miloserdya Rozpovidi pro Chervonij Hrest Ukrayini Kiyiv Tovaristvo Chervonogo Hresta Ukrayini 2001 55 s L Vasileva A Plutnik N Ternova 135 let Rossijskomu Krasnomu Krestu Moskva ELITA Dizajn Rossijskij Krasnyj Krest 2002 63 s ros PosilannyaEkaterina Mihajlovna Bakunina Vospominaniya sestry miloserdiya Krestovozdvizhenskoj obshiny 1854 1860 gg Voennoe duhovenstvo i syostry miloserdiya v Krymskoj vojne Za chto zhenshin v Rossii nagrazhdali medalyami