Ця стаття має кілька недоліків. Будь ласка, допоможіть удосконалити її або обговоріть ці проблеми на .
|
Сущи́н — село в Україні, у Теребовлянській міській громаді Тернопільського району ,Тернопільської області, України. До 2015 був центром сільради, якій підпорядковане село Остальці. Від 2015 у складі Теребовлянської міської громади. Розташоване на лівому березі річки Гнізна
село Сущин | |
---|---|
![]() | |
Країна | |
Область | Тернопільська область |
Район | Тернопільський район |
Громада | Теребовлянська міська громада |
Основні дані | |
Засноване | 1564 |
Населення | 437 |
Територія | 2,054 км² |
Густота населення | 251,220 осіб/км² |
Поштовий індекс | 48131 |
Телефонний код | +380 3551 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°22′47″ пн. ш. 25°43′58″ сх. д. / 49.37972° пн. ш. 25.73278° сх. д.Координати: 49°22′47″ пн. ш. 25°43′58″ сх. д. / 49.37972° пн. ш. 25.73278° сх. д. |
Місцева влада | |
Адреса ради | 48100, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, м. Теребовля, вул. Князя Василька, буд. 104а |
Карта | |
![]() Сущин | |
![]() Сущин | |
Мапа | |
|
Населення — 437 осіб (2015).
На околиці села є пам'ятка природи — Сущинські джерела.
Історія
Поблизу села виявлено археологічні пам'ятки черняхівської культури.
Перша писемна згадка — 1512.
Діяли «Просвіта» й інші українські товариства.
15 червня 1934 р. село Сущин передане до Теребовлянського повіту з Тернопільського
12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Теребовлянської міської громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Теребовлянського району, село увійшло до складу Тернопільського району.
Релігія
- церква святого Юрія (1863, УГКЦ),
- церква святого великомученика Юрія Переможця (УГКЦ),
- костел,
- «фігура» Матері Божої.
Пам'ятки
Маєток XIX ст.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkxTHlWRU1DVTVReVZFTUNWQ01DVkVNU1U1TkNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUVY5WVNWaGZKVVF4SlRneEpVUXhKVGd5TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMwbFJEQWxPVU1sUkRBbFFqQWxSREVsT1RRbFJERWxPRElsUkRBbFFrVWxSREFsUWtGZldFbFlYeVZFTVNVNE1TVkVNU1U0TWk1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelk1THlWRU1DVTVReVZFTUNWQ01DVkVNU1U1TkNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUVY4bFJEQWxPVVlsUkRFbE9UWWxSREFsUWtRbFJERWxPVFlsUkRBbFFrUWxSREVsT0RFbFJERWxPRU1sUkRBbFFrRWxSREFsUWpnbFJERWxPRFV1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFNWRU1DVTVReVZFTUNWQ01DVkVNU1U1TkNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUVY4bFJEQWxPVVlsUkRFbE9UWWxSREFsUWtRbFJERWxPVFlsUkRBbFFrUWxSREVsT0RFbFJERWxPRU1sUkRBbFFrRWxSREFsUWpnbFJERWxPRFV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Маєток був споруджений в кінці XVIII століття родиною Коритовських та спочатку належав Юліані-Маріані Коритовській (Juliana Mariana Korytowska) (1815—1888), донці Францішека Коритовського (Franciszek Korytowski «z Plotycza». В кінці XIX та в першій половині XX століття власником цих сіл був Александр Пінінський (Aleksandr August Erazm Piniński) (02.06.1864 р.-16.05.1902 р.) Невелика за розміром, одноповерхова будівля з фасаду прикрашена портиком коринфського ордену. З протилежної сторони фасад будинку прикрашений великою колонадою. Звідси також відкривається красивий вид на річкову долину, збереглися частково дерева, що росли в саду за будинком.
Церква св. Юрія 1863 р.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlprTHlWRU1DVkJOaVZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDTUY4bFJERWxPREVsUkRBbFFqSXVYeVZFTUNWQlJTVkVNU1U0TUNWRU1TVTVOaVZFTVNVNFJsOGxSREFsUWpKZkpVUXdKVUV4SlVReEpUZ3pKVVF4SlRnNUpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkVKVVF4SlRrMkxtcHdaeTh5TWpCd2VDMGxSREFsUVRZbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWtFbFJEQWxRaklsUkRBbFFqQmZKVVF4SlRneEpVUXdKVUl5TGw4bFJEQWxRVVVsUkRFbE9EQWxSREVsT1RZbFJERWxPRVpmSlVRd0pVSXlYeVZFTUNWQk1TVkVNU1U0TXlWRU1TVTRPU1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUkNWRU1TVTVOaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Церква освячена іменами двох святих, святий Юрій –патрон Сущина, святий Дмитро-патрон Осталець. Жителі двох сіл належать до однієї парафії храму в Сущині. Дзвіниця церкви дерев'яна. Перенасли її в село Сущин із села Остальці, після того, як в Остальцях згоріла дерев'яна церква святого Дмитрія. Дзвіниця знаходиться поруч з церквою, але вже не використовується. При вході на церковне подвір'я височить вже нова дзвіниця на три дзвони. Один зветься «Дмитро», другий «Юрій».
Парохами служили отці Ігнатій Левицький, Климентій Слюзар, Володимир Слюзар, о. Юшкевич.
Довголітній парох села Климентій Слюзар тривалий час був деканом Микулинецького деканату УГКЦ.
Після його смерті парафію посів його син – Володимир Слюзар, який згуртував вірних і молодь, працював катехитом у місцевій школі.
Костел 1919 р.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemMyTHlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TVNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUWw4bFJEQWxRakpmSlVRd0pVRXhKVVF4SlRnekpVUXhKVGc1SlVRd0pVSTRKVVF3SlVKRUpVUXhKVGsyTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMwbFJEQWxPVUVsUkRBbFFrVWxSREVsT0RFbFJERWxPRElsUkRBbFFqVWxSREFsUWtKZkpVUXdKVUl5WHlWRU1DVkJNU1ZFTVNVNE15VkVNU1U0T1NWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U1Tmk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Костел був споруджений на початку XX століття (до 1919 року), коштом місцевого заможного господаря Миколи Фрица. За власні кошти він купив і дзвін який зараз стоїть на дзвіниці православної церкви, що знаходиться на пагорбі поруч. Коли костел було освячено то провадити меси у храмі приїздив ксьондз із сусіднього села Лошнів. З 1995 року в костелі відновлено відправи для греко-католицької громади села. В тій порі було споруджено і дзвіницю для греко-католицького храму, реставровано храм та замінено покрівля.
Споруджено пам'ятник воїнам-односельцям, полеглим у німецько-радянській війні (1986), насипано символічну могилу Борцям за волю України (1991), встановлено пам'ятний хрест на честь скасування панщини.
Тут відбулося перепоховання 14 повстанців УПА, закатованих НКВС 1946. Коло них була знайдена граната, вид якої тягнувся дріт — мабуть, приготовлений подарунок родичам, які б намагались відкопати. Нове поховання — біля могили Січових Стрільців.
Соціальна сфера
Працюють: Будинок культури, бібліотека, ФАП, відділення зв'язку, торговельний заклад.
Постаті
— український військовик, учасник російсько-української війни.
Примітки
- Rozporządzenie Rady Ministrów z dnia 28 maja 1934 r. o zmianie granic powiatów tarnopolskiego i trembowelskiego w województwie tarnopolskiem. [ 3 січня 2017 у Wayback Machine.] (пол.)
- . www.kmu.gov.ua (ua) . Архів оригіналу за 23 січня 2022. Процитовано 22 жовтня 2021.
- Постанова Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів»
- СУЩИН | Теребовлянська громада | Тернопільська область. Тернопільщина (укр.). 3 березня 2020. Процитовано 4 серпня 2023.
- Р. «Свобода» 20.6.91
- Буртак Володимир Миколайович - Книга пам'яті загиблих. memorybook.org.ua. Процитовано 14 квітня 2024.
Література
- Бігус М., Ковальков Ю. Сущин // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 376. — .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya maye kilka nedolikiv Bud laska dopomozhit udoskonaliti yiyi abo obgovorit ci problemi na storinci obgovorennya Cya stattya mistit tekst sho ne vidpovidaye enciklopedichnomu stilyu Bud laska dopomozhit udoskonaliti cyu stattyu pogodivshi stil vikladu zi stilistichnimi pravilami Vikipediyi Mozhlivo storinka obgovorennya mistit zauvazhennya shodo potribnih zmin sichen 2017 Cya stattya mistit pravopisni leksichni gramatichni stilistichni abo inshi movni pomilki yaki treba vipraviti Vi mozhete dopomogti vdoskonaliti cyu stattyu pogodivshi yiyi iz chinnimi movnimi standartami sichen 2017 Cya stattya mozhe mistiti originalne doslidzhennya Bud laska udoskonalte yiyi perevirivshi sumnivni tverdzhennya j dodavshi posilannya na dzherela Tverdzhennya yaki mistyat lishe originalne doslidzhennya mayut buti vilucheni sichen 2017 Sushi n selo v Ukrayini u Terebovlyanskij miskij gromadi Ternopilskogo rajonu Ternopilskoyi oblasti Ukrayini Do 2015 buv centrom silradi yakij pidporyadkovane selo Ostalci Vid 2015 u skladi Terebovlyanskoyi miskoyi gromadi Roztashovane na livomu berezi richki Gniznaselo Sushin Krayina Ukrayina Oblast Ternopilska oblast Rajon Ternopilskij rajon Gromada Terebovlyanska miska gromada Osnovni dani Zasnovane 1564 Naselennya 437 Teritoriya 2 054 km Gustota naselennya 251 220 osib km Poshtovij indeks 48131 Telefonnij kod 380 3551 Geografichni dani Geografichni koordinati 49 22 47 pn sh 25 43 58 sh d 49 37972 pn sh 25 73278 sh d 49 37972 25 73278 Koordinati 49 22 47 pn sh 25 43 58 sh d 49 37972 pn sh 25 73278 sh d 49 37972 25 73278 Misceva vlada Adresa radi 48100 Ternopilska obl Ternopilskij r n m Terebovlya vul Knyazya Vasilka bud 104a Karta Sushin Sushin Mapa Sushin u Vikishovishi Naselennya 437 osib 2015 Na okolici sela ye pam yatka prirodi Sushinski dzherela IstoriyaPoblizu sela viyavleno arheologichni pam yatki chernyahivskoyi kulturi Persha pisemna zgadka 1512 Diyali Prosvita j inshi ukrayinski tovaristva 15 chervnya 1934 r selo Sushin peredane do Terebovlyanskogo povitu z Ternopilskogo 12 chervnya 2020 roku vidpovidno do rozporyadzhennya Kabinetu Ministriv Ukrayini 724 r Pro viznachennya administrativnih centriv ta zatverdzhennya teritorij teritorialnih gromad Ternopilskoyi oblasti uvijshlo do skladu Terebovlyanskoyi miskoyi gromadi 19 lipnya 2020 roku v rezultati administrativno teritorialnoyi reformi ta likvidaciyi Terebovlyanskogo rajonu selo uvijshlo do skladu Ternopilskogo rajonu Religiyacerkva svyatogo Yuriya 1863 UGKC cerkva svyatogo velikomuchenika Yuriya Peremozhcya UGKC kostel figura Materi Bozhoyi Pam yatkiMayetok XIX st Mayetok Pininskih Mayetok Pininskih Mayetok buv sporudzhenij v kinci XVIII stolittya rodinoyu Koritovskih ta spochatku nalezhav Yuliani Mariani Koritovskij Juliana Mariana Korytowska 1815 1888 donci Francisheka Koritovskogo Franciszek Korytowski z Plotycza V kinci XIX ta v pershij polovini XX stolittya vlasnikom cih sil buv Aleksandr Pininskij Aleksandr August Erazm Pininski 02 06 1864 r 16 05 1902 r Nevelika za rozmirom odnopoverhova budivlya z fasadu prikrashena portikom korinfskogo ordenu Z protilezhnoyi storoni fasad budinku prikrashenij velikoyu kolonadoyu Zvidsi takozh vidkrivayetsya krasivij vid na richkovu dolinu zbereglisya chastkovo dereva sho rosli v sadu za budinkom Cerkva sv Yuriya 1863 r Cerkva sv Yuriya sporudzhena 1863 r Cerkva osvyachena imenami dvoh svyatih svyatij Yurij patron Sushina svyatij Dmitro patron Ostalec Zhiteli dvoh sil nalezhat do odniyeyi parafiyi hramu v Sushini Dzvinicya cerkvi derev yana Perenasli yiyi v selo Sushin iz sela Ostalci pislya togo yak v Ostalcyah zgorila derev yana cerkva svyatogo Dmitriya Dzvinicya znahoditsya poruch z cerkvoyu ale vzhe ne vikoristovuyetsya Pri vhodi na cerkovne podvir ya visochit vzhe nova dzvinicya na tri dzvoni Odin zvetsya Dmitro drugij Yurij Parohami sluzhili otci Ignatij Levickij Klimentij Slyuzar Volodimir Slyuzar o Yushkevich Dovgolitnij paroh sela Klimentij Slyuzar trivalij chas buv dekanom Mikulineckogo dekanatu UGKC Pislya jogo smerti parafiyu posiv jogo sin Volodimir Slyuzar yakij zgurtuvav virnih i molod pracyuvav katehitom u miscevij shkoli Kostel 1919 r Kostel v Sushini Kostel buv sporudzhenij na pochatku XX stolittya do 1919 roku koshtom miscevogo zamozhnogo gospodarya Mikoli Frica Za vlasni koshti vin kupiv i dzvin yakij zaraz stoyit na dzvinici pravoslavnoyi cerkvi sho znahoditsya na pagorbi poruch Koli kostel bulo osvyacheno to provaditi mesi u hrami priyizdiv ksondz iz susidnogo sela Loshniv Z 1995 roku v kosteli vidnovleno vidpravi dlya greko katolickoyi gromadi sela V tij pori bulo sporudzheno i dzvinicyu dlya greko katolickogo hramu restavrovano hram ta zamineno pokrivlya Sporudzheno pam yatnik voyinam odnoselcyam poleglim u nimecko radyanskij vijni 1986 nasipano simvolichnu mogilu Borcyam za volyu Ukrayini 1991 vstanovleno pam yatnij hrest na chest skasuvannya panshini Tut vidbulosya perepohovannya 14 povstanciv UPA zakatovanih NKVS 1946 Kolo nih bula znajdena granata vid yakoyi tyagnuvsya drit mabut prigotovlenij podarunok rodicham yaki b namagalis vidkopati Nove pohovannya bilya mogili Sichovih Strilciv Socialna sferaPracyuyut Budinok kulturi biblioteka FAP viddilennya zv yazku torgovelnij zaklad Postati ukrayinskij vijskovik uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni PrimitkiRozporzadzenie Rady Ministrow z dnia 28 maja 1934 r o zmianie granic powiatow tarnopolskiego i trembowelskiego w wojewodztwie tarnopolskiem 3 sichnya 2017 u Wayback Machine pol www kmu gov ua ua Arhiv originalu za 23 sichnya 2022 Procitovano 22 zhovtnya 2021 Postanova Verhovnoyi Radi Ukrayini vid 17 lipnya 2020 roku 807 IX Pro utvorennya ta likvidaciyu rajoniv SUShIN Terebovlyanska gromada Ternopilska oblast Ternopilshina ukr 3 bereznya 2020 Procitovano 4 serpnya 2023 R Svoboda 20 6 91 Burtak Volodimir Mikolajovich Kniga pam yati zagiblih memorybook org ua Procitovano 14 kvitnya 2024 LiteraturaBigus M Kovalkov Yu Sushin Ternopilskij enciklopedichnij slovnik u 4 t redkol G Yavorskij ta in Ternopil Vidavnicho poligrafichnij kombinat Zbruch 2008 T 3 P Ya S 376 ISBN 978 966 528 279 2 Portal Ternopilshina