«Піонер» (Індекс ГРАУ — 15П645, за Договором РСМД — РСД-10, за класифікацією МО США і НАТО: SS-20 mod.1 Saber) — радянський мобільний наземний ракетний комплекс з твердопаливною двоступеневою балістичною ракетою середньої дальності 15Ж45. Головний розробник — (МІТ). Ракета взята на озброєння в 1976 році.
РСД-10 Піонер SS-20 Saber | |
---|---|
![]() | |
Тип | Балістична ракета середньої дальності |
Походження | |
Історія використання | |
На озброєнні | 1976 – 1988 |
Оператори | Радянські Ракетні війська стратегічного призначення |
Історія виробництва | |
Розробник | () |
Виробник | Воткінський завод |
Характеристики | |
Вага | 37100 кг |
Довжина | 16.5 м |
Діаметр | 1.8 м |
Боєголовка | Три боєголовки потужністю 150 кт |
| |
Двигун | двоступеневий твердопаливний |
Операційна дальність | 5500 км |
Система наведення | інерційне |
Точність | 150-450 м Кругове ймовірне відхилення |
Пускова платформа | мобільна наземна пускова установка |
| |
![]() |
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelE0TDFKSlFVNWZZWEpqYUdsMlpWODBOemcxTlRKZlFuVnVaR3hsWkY5U1UwUXRNVEJmYldsemMybHNaWE5mY0hKbGNHRnlaV1JmWm05eVgyUmxiVzlzYVhScGIyNHVhbkJuTHpNd01IQjRMVkpKUVU1ZllYSmphR2wyWlY4ME56ZzFOVEpmUW5WdVpHeGxaRjlTVTBRdE1UQmZiV2x6YzJsc1pYTmZjSEpsY0dGeVpXUmZabTl5WDJSbGJXOXNhWFJwYjI0dWFuQm4uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl4TDFKSlFVNWZZWEpqYUdsMlpWODBOakF4TmpCZlZWTmZiV2xzYVhSaGNubGZhVzV6Y0dWamRHOXljeVV5UTE5VGIzWnBaWFJmUVhKdGVWOWpZWEIwWVdsdUxtcHdaeTh6TURCd2VDMVNTVUZPWDJGeVkyaHBkbVZmTkRZd01UWXdYMVZUWDIxcGJHbDBZWEo1WDJsdWMzQmxZM1J2Y25NbE1rTmZVMjkyYVdWMFgwRnliWGxmWTJGd2RHRnBiaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
В 1980 році на озброєння прийнятий комплекс Піонер-УТТХ (індекс комплексу 15П653, індекс ракети 15Ж53, за класифікацією НАТО — SS-20 mod.2 Saber) з поліпшеними ТТХ (максимальна дальність стрільби 5500 км).
Історія
Проектування комплексу «Піонер» з ракетою середньої дальності на твердому сумішному паливі почалося відповідно до постанови уряду від 28 квітня 1973 року в Московському інституті теплотехніки під керівництвом академіка О. Д. Надірадзе. Нова ракета (заводське позначення 15Ж45) була створена на основі першого і модифікованого другого ступенів міжконтинентальної балістичної ракети 15Ж42 комплексу «Темп-2С». Заново були спроектовані: вузол відсічення тяги рухової установки другого ступеня, з'єднувальний відсік і агрегатно-бойовий блок (АГБ), що включав рухову установку розведення і подільну ГЧ ракети.
Створення і застосування
Після практичного відпрацювання різних технічних рішень по новій ракеті і наземним агрегатам ракетного комплексу 21 вересня 1974 року на полігоні Капустін Яр почалися льотні випробування. Вони завершилися 9 січня 1976 року успішним (як і всі попередні), 21-м пуском ракети. 11 березня 1976 Державна комісія підписала акт про взяття комплексу «Піонер» з ракетою 15Ж45 (РСД-10) на озброєння РВСН. Перший ракетний полк під командуванням А. Г. Дороніна заступив на бойове чергування 30 серпня 1976 на комплексі 15П645, що мав у кожному дивізіоні по 2 пускових установки і машину підготовки пуску 15В56, що використовувалася на комплексі 15П642 і оснащену системою дистанційного керування 15Е569, здатної управляти двома ПУ.
У 1977 році на озброєння поступила основна модифікація комплексу — 15П645К , що мала у складі дивізіону по три ПУ і машину підготовки пуску 15В116 з СДУ 15Е576, що керувала трьома ПУ.
Ракетні комплекси «Піонер» замінили Р-12 і Р-14, що стояли на бойовому чергуванні в європейській частині СРСР, та комплекси Р-16 в Сибіру і Забайкаллі. Дуже швидко нова радянська ракета стала відома як SS-20 — «Гроза Європи».
19 липня 1977, незабаром після розгортання комплексу з ракетою 15Ж45, почалися роботи по комплексу «Піонер УТТХ» з ракетою 15Ж53. Льотні випробування ракети 15Ж53 з вищими бойовими характеристиками були розпочаті 10 серпня 1979 на полігоні Капустін Яр. 14 серпня 1980 випробування модернізованого ракетного комплексу були завершені, а 23 квітня 1981 року, відповідно до постанови уряду, комплекс «Піонер-УТТХ» (15П653) був прийнятий на озброєння. Ракета 15Ж53 мала таку саме першу і другу ступені, що і ракета 15Ж45. Зміни торкнулися системи управління та агрегатно-бойового блоку. За рахунок доопрацювання командних приладів і алгоритмів роботи БЦВК вдалося підвищити точність стрільби до 450 м. Встановлення нових двигунів з підвищеною енергетикою на агрегатно-бойовий блок дало можливість збільшити район розведення бойових блоків, що мало велике значення при плануванні об'єктів ураження. Крім того, була збільшена максимальна дальність стрільби до 5500 км.
У 1987 році на бойовому чергуванні і в арсеналах знаходилися 650 ракет. З них дві третини були призначені для знищення об'єктів в Європі і на Близькому Сході і приблизно одна третина для знищення об'єктів в Азії та США.
Обидва комплекси знаходились в експлуатації до 1991 року і були ліквідовані відповідно до умов Договору про РСМД. Перші ракети були знищені в Читинській області методом пуску. Особливий інтерес викликали ракети «Піонер», що знаходились в експлуатації понад 10 років. Всі проведені з 26 серпня по 29 грудня 1988 року 72 пуски пройшли успішно. Пізніше в районі полігону Капустін Яр була застосована інша технологія ліквідації — вибухом ракет без вилучення їх з пускових контейнерів. Шасі пускових установок комплексу після проходження спеціальної процедури демонтажу, яка виключає їх застосування за основним призначенням, могли в різних варіантах бути використані в народному господарстві.
В процесі виконання Договору про РСМД були розформовані 58 ракетних полків на озброєнні яких стояли «Піонери». Остання з заявлених в Договорі ракет РСД-10 була знищена 12 травня 1991 року. Кілька пускових установок і ракет збереглися як експонати в музеях Росії і за кордоном.
З 1986 року на випробування була поставлена чергова модифікація комплексу — «Піонер-3» з ракетою 15Ж57 , розробка якої відбувалась відповідно до постанови уряду від 6 квітня 1983 року і в значній мірі уніфікована з комплексом «Тополя». Для цього комплексу була створена досконаліша пускова установка з новим цифровим обчислювальним комплексом і системою наземної навігації. На ракету 15Ж57 встановили повністю нову бойову ступінь з удосконаленими бойовими блоками, також був поліпшений комплекс засобів подолання ПРО. Однак, в результаті укладення Договору про РСМД, випробування ракетного комплексу були припинені. Серійне виробництво ракет не розгортали.
Склад комплексу
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkpqTDFKVFJDMHhNRjgwTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxU1UwUXRNVEJmTkM1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5sTDFKVFJERXdYMDFKVWxZdWFuQm5Mekl5TUhCNExWSlRSREV3WDAxSlVsWXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
До складу ракетного комплексу РСД-10, зазвичай, входили:
- стаціонарний і мобільний командні пункти з комплексом засобів бойового управління та зв'язку
- три бойових ракетних комплекси — ракетні дивізіони, що мали в складі:
- по три (до 1977 р по дві) самохідних пускових установки (СПУ) 15У106 (15У136 для 15Ж53) з ракетами 15Ж45 (15Ж53) в транспортно-пускових контейнерах 15Я107, розміщених на пускових установках на базі 6-осного длиннобазного шасі МАЗ-547В
- командний пункт дивізіону, що складався на комплексі 15П645 з машини підготовки пуску 15В56 (до 1977 р), 15П645К — з 15В116, а на комплексі 15П653 — з машини підготовки пуску 15В132 і машини зв'язку 15В82
- дві машини-дизельні електростанції 15Н1061М
- машини-їдальні 15Т117 і машини-гуртожитка 15Т118
- машину бойового поста 15Я56 на базі бронетранспортера БТР-60ПБ з системою наземної навігації 15Ш39 і баштово-кулеметною установкою «Грім» з кулеметом «Утьос» НСВТ −12,7 мм
- машину чергової зміни охорони і оборони 15Я55 з комплектом засобів охорони, озброєнням та засобами життєзабезпечення варти.
- Транспортно-перевантажувальні засоби (транспортно-перевантажувальний агрегат 15Т116 і транспортно-перевантажувальний візок 15Т140)
- з 1977 р стаціонарні споруди 15У111 для розміщення пускових установок на стаціонарній бойової стартової позиції полку і забезпечення бойового чергування пускових установок в 5-хвилинній готовності до пуску.
Ракета 15Ж45 мала два маршових ступені й агрегатно-бойовий блок з головною частиною, які стикувались між собою за допомогою сполучних відсіків.
Рухова установка першого ступеня 15Д66 мала вигляд конструкції, що складається з склопластикового корпусу зі скріпленим з ним твердопаливним зарядом, виконаним з високоенергетичного сумішевого палива, сталевих переднього днища і соплової кришки, соплового блоку. У хвостовому відсіку ступені знаходились гальмівні двигуни і приводи рульових органів. Керуючі зусилля створювали чотири газодинамічних і чотири аеродинамічних керма (останні виконані у вигляді решіток).
Рухова установка другого ступеня 15Д205 мала аналогічну конструкцію, управління по тангажу і нишпорення здійснювалось вдувом газу з газогенератора в закритичних частинах сопла, а по крену — перепуском газу через спеціальний пристрій. Обидва двигуни мали систему відсічення тяги (на першій ступені — аварійна) і час роботи близько 63 секунд. Відстань польоту визначалась моментом вимикання двигуна другого ступеня, яке здійснювалося шляхом розтину десяти вікон відсічення тяги, розташованих на передньому днищі камери згоряння, в результаті чого тиск у камері різко падав, горіння твердого палива припинялось, а напрямок газових потоків з сопел відсічення вперед по ходу польоту нейтралізував імпульс тяги двигуна.
Система управління ракети, розроблена під керівництвом академіка Н. А. Пілюгіна, з бортовою обчислювальною машиною, дозволяла ракеті в ході несення бойового чергування перебувати в горизонтальному положенні, забезпечувала точність влучення (КВО) не гірше 500 м у всьому діапазоні дальностей і азимутів без розвороту пускової установки, повну автоматизацію передстартової підготовки і проведення пуску, а також автоматичне проведення регламентних перевірок. Всі основні блоки мали резервування, що забезпечувало високу надійність функціонування, і знаходились в герметичному приладовому відсіку.
Ракета несла головну частину типу МИРВ з трьома бойовими блоками потужністю по 150 кт кожен з індивідуальним наведенням на власні цілі. Ступінь розведення включав систему управління і твердопаливну рухову установку. Аеродинамічний обтічник на головній частині не передбачений. Для зниження аеродинамічних навантажень в польоті, конічні бойові блоки були встановлені під кутом до поздовжньої осі ракети. Комплексу подолання системи ПРО ракета не мала.
Існувало 3 варіанти ракети РСД-10:
- Mod 1 — з моноблочною головною частиною і дальністю стрільби 5000 км;
- Mod 2 — мав головну частину з бойовими блоками індивідуального наведення з максимальною дальністю стрільби 4583 км (15Ж53 — 4600 км) — основний варіант, що отримав найбільше поширення;
- Mod 3 — випробуваний в травні 1985 року та інколи іменований на Заході як SS-X-28, мав легку моноблочну головну частину потужністю 50 кт і збільшену до 7400 км дальність стрільби — не вийшов зі стадії випробувань.
В процесі експлуатації ракета, вміщена в герметичний транспортно-пусковий контейнер, була розміщена на самохідну пускову установку (СПУ), створену на базі автомобільного шестиосного шасі МАЗ-547В підвищеної прохідності. Крім ракети на шасі знаходились необхідні агрегати та обладнання для контролю за технічним станом ракети і проведення пуску. Незважаючи на солідну вагу (84 т) і габарити (довжина — 19,316 м, ширина 3200 + 40 мм, висота 4375 мм) СПУ мала порівняно високу швидкість (до 40 км/год), пересувалась дорогами з будь-яким покриттям, легко долала метрові броди, рови шириною до 3 м і підйоми до 15 град. і мала радіус повороту 22±1 м, що дозволяло широко використовувати існуючу мережу доріг.
Пуск ракети міг бути виконаний або із спеціального укриття гаражного типу на основній позиції (спорудження 15У111 «Крона»), або з однієї з підготовлених в геодезичному сенсі польових позицій. Перед цим пускову установку слід було вивісити на домкратах і вирівняти за горизонтом. Пуск ракети здійснювався за допомогою порохового акумулятора тиску, що викидав її з контейнера. Після досягнення безпечної висоти, включався маршовий двигун першого ступеня. Операції з передстартової підготовки та пуску проходили в автоматичному режимі після отримання спеціальної команди з пункту управління.
Пуск ракет міг бути виконаний з однієї з польових позицій або із споруд «Крона» в термін, співмірний з підлітним часом бойових блоків противника з території країн Західної Європи. Згортання комплексу та підготовка до маршу для зміни позицій забирала близько години. Розгортання з маршу (вивішування, вирівнювання за горизонтом, геодезична підготовка) — також близько години. Споруди дозволяли значно обмежити контроль за комплексами «Піонер» з боку засобів розвідки потенційного противника. «Крона» являє собою збірну металеву споруду з розсувним дахом. Існували варіанти прохідного виконання (ворота з двох сторін), проте в більшості випадків в'їзд великогабаритного агрегату у спорудження відбувалось шляхом складного маневрування і вимагало від водіїв і командирів високої кваліфікації. Пуск ракет дивізіоном із споруд «Крона» включав відкриття дахів за допомогою асинхронних електродвигунів потужністю 8 кВт, що визначало зрушення за часом між відкриттям дахів трьох споруд при живленні від машин дизельних електростанцій, оскільки пусковий струм приводу міг привести до зупинки дизелів (у подальших модифікаціях електропривід відкриття дахів при пуску був замінений механічним). Після цього проводиться підйом контейнера і пуск ракети.
Модифікації
- 15П645К «Піонер-К» з ракетою 15Ж45
- 15П653 «Піонер-УТТХ» з ракетою 15Ж53
- 15П656 «Горн» з командною ракетою 15Ж56
Тактико-технічні характеристики
Мобільний ґрунтовий ракетний комплекс «Піонер»
- Розробник:
- Головний конструктор: А. Д. Надірадзе
- Виробник ракети: Воткинский МЗ
- Кодове позначення НАТО: SS-20 Saber Mod 1 & 2
- Найменування по РСМД: РСД-10
- Тип комплексу: Мобільний ракетний комплекс З БР середньої дальності, третього покоління
- Стан: на озброєнні з 11 березня 1976 року.
- Ракета: 15Ж45
- Дальність стрільби, км: 600-5000
- Точність стрільби (КВО), км: 0,55 (граничне відхилення — 1,3)
- Тип ГЧ: Моноблочна термоядерна (на випробуваннях — варіант 1)
- Тип ГЧ: три РГЧ ІН (варіант 2)
- Потужність заряду (варіант 1), Мт: 1,0
- Потужність заряду (варіант 2), Мт: 0,15
- Вага ГЧ, кг: 1500—1740
- Система управління: Інерційна з гіростабілізованою платформою на основі поплавкових гіроприладів, з БЦВ
- Розробник системи управління: НДІ АП
- Головний конструктор системи управління: Н. А. Пілюгін
- Кермові приводи: Гідравлічні
- Розробник кермових приводів: ЦНІІАГ
- Органи управління на 1 ступені: Газові та аеродинамічні гратчасті рулі, ґратчасті стабілізатори
- Органи управління на 2 ступені: З тангажу і нишпорення — вдув в закритичних частин сопла гарячих газів; по крену — газові сопла з газогенератором
- Тип старту: «Мінометний» з ТПК
- Число ступенів: 2
- Повна довжина ракети, м: 16,49
- Довжина ракети без головної частини, м: 14,9
- Довжина ракети в ТПК, м: 19,316
- Максимальний діаметр корпусу, м: 1,79
- Стартова вага, т: 37,0
- Вага ракети в ТПК, т: 42,7
- Паливо: сумішеве тверде
- Перший ступінь
- Повна довжина першого ступеня, м: 8,58
- Максимальний діаметр корпусу першого ступеня, м: 1,79
- Вага ступеня, т: 26,7
- Двигун: Однокамерний РДТП
- Розробник двигуна: НВО «Союз» (Люберці)
- Головний конструктор двигуна: Б. П. Жуков
- Число сопел: 1
- Час роботи, с: 63
- Другий ступінь
- Повна довжина другого ступеня, м: 4,4-4,6
- Максимальний діаметр корпусу другого ступеня, м: 1,47
- Вага ступеня, т: 8,63
- Двигун: Однокамерний РДТП
- Розробник двигуна: НВО «Союз» (Люберці)
- Головний конструктор двигуна: Б. П. Жуков
- Число сопел: 1
- Бойовий ступінь
- Число бойових блоків: 3
- Рухова установка: чотири РДТП
- Бойовий блок
- Повна довжина бойового блоку, м: 1,6
- Максимальний діаметр корпусу бойового блоку, м: 0,64
- Радіус заокруглення наконечника: 0,11
- Пускова установка
- Тип: Ґрунтова рухлива
- Розробник: ЦКБ «Титан»
- Виробник: завод «Барикади»
- Головний конструктор: В. М. Соболєв
- База В
- Число осей: 6
- Довжина, м: з ТПК 19,316 м, без ТПК 16,08 м
- Ширина, м: 3,2 (+0,04) м
- Висота, м: 4,375 м (5,08 м в вивішеному стані)
- Двигун: багатопаливний швидкохідний дизель А-38 (В-58) з турбонаддувом
- Потужність, к.с.: 650
- Максимальна швидкість, км/год: 40
- Кут подоланого підйому: 15°
- Глибина подоланого броду: 1,1 м
- Ширина подоланого рову: 3м
- Кути схилу: — передній 23°, задній 30°
- Дорожній просвіт: 470 мм
- Число ракет на пусковій установці: 1
- Тип приводу підйому ТПК з ракетою: Гідравлічний, від ходового двигуна СПУ
- Розробник приводу підйому ТПК з ракетою: ЦНІІАГ
- Радіус розвороту, м: 22±1 м
- Екіпаж, чол.: 2
- Транспортно-перевантажувальний агрегат (ТПА)
- Розробник: ЦКБ «Титан»
- Виробник: завод «Барикади»
- База: МАЗ-547А
- Число осей: 6
- Повна довжина, м: 17,33
- Ширина, м: 3,2
- Висота, м: 2,9 (без ТПК)
- Двигун: дизель А-38 з турбонаддувом
- Потужність, к.с.: 650
- Максимальна швидкість, км/год: 40
- Число ракет на ТПС: 1
- Екіпаж, чол: 2
Випробування
Льотні випробування ракет РСД-10 почались в вересні 1974 року на полігоні Капустін Яр. У 1977 році, відразу після прийняття комплексу на озброєння РВСН СРСР, почалось його розгортання. Перший ракетний полк з комплексом «Піонер» заступив на бойове чергування 30 серпня 1976 року (район м. Петриков Гомельської обл., командир А. Г. Доронін, головний інженер І. П. Баглюк). Масове розгортання комплексу «Піонер» розпочалось в 1978 році в позиційних районах, раніше займаних застарілими комплексами з ракетами Р-12, Р-14, Р-16. У кожен ракетний полк входило 9 (до 1977 року — 6) самохідних ПУ, забезпечених індивідуальними захисними спорудами.
Згідно американських даних найбільше число розгорнутих пускових установок складало 441 одиницю в 1986 році. За офіційними радянськими даними, наведеними в Меморандумі про домовленість про встановлення вихідних даних у зв'язку з договором між СРСР і США про ліквідацію ракет середньої і меншої дальності, станом на 1 листопада 1987 року в СРСР було розгорнуто 405 ПУ ракет РСД-10, ще 245 БР знаходилися на складах.
За 15 років експлуатації не було жодного випадку руйнування або аварії ракети. За час випробувань, експлуатації та ліквідації було відстріляно 190 ракет. Всі пуски були успішними. При цьому ймовірність влучення в ціль склала 98 %.
Збережені екземпляри
Тип | Бортовий номер | Місце знаходження | Зображення |
---|---|---|---|
РСД-10 | 485 | Військово-історичний музей Повітряних сил Збройних сил України, Вінниця | ![]() |
РСД-10 | 282 | Національний музей історії України у Другій світовій війні, Київ | ![]() |
РСД-10 | , м. Знаменськ | ![]() | |
РСД-10 | , Москва |
Також ракета 15Ж45 представлена у філії Центрального музею РВСП в Навчальному центрі Військової академії РВСП ім. Петра Великого в БалабановоКалузької області. Ракета 15Ж45 представлена в , Вашингтон.
Цікаві факти
Ракетний комплекс SS-20 в своїх піснях згадували Олександр Башлачов («Подвиг розвідника») і Борис Гребенщиков («Давньоруська туга»).
Примітки
- Стратегические ракетные комплексы наземного базирования. — М. : «Военный Парад», 2007. — С. 104-109. — .
- Трембач Е. И., Есин К. П., Рябец А. Ф., Беликов Б. Н. «Титан» на Волге. От артиллерии к космическим стартам / Под общей ред. В. А. Шурыгина. — Волгоград : Станица-2, 2000. — 37-40 с. — 1000 прим. — .
- Музей Ракетних військ стратегічного призначення [ 30 вересня 2015 у Wayback Machine.] Міністерство оборони
Література
- Колесников С. Г. Стратегическое ракетно-ядерное оружие. — М. : Арсенал-Пресс, 1996.
- Карпенко А. В. Отечественные стратегические ракетные комплексы. — М., 1996.
- Стратегические ракетные комплексы наземного базирования. — М. : Военный Парад, 2007. — 248 с. — .
- Трембач Е. И., Есин К. П., Рябец А. Ф., Беликов Б. Н. «Титан» на Волге. От артиллерии к космическим стартам / Под общей ред. В. А. Шурыгина. — Волгоград : Станица-2, 2000. — 176 с. — 1000 прим. — .
Див. також
Посилання
- Ракетний комплекс РСД-10
- Рухомі бойові (ґрунтові) ракетні комплекси середньої дальності (рос.)
- Ракетний комплекс середньої дальності РСД-10 «Піонер» (SS-20)
- Сімейство «Піонерів»
- Нинішній вигляд однієї з військових частин, де базувалися РСД-10
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Pioner Pioner Indeks GRAU 15P645 za Dogovorom RSMD RSD 10 za klasifikaciyeyu MO SShA i NATO SS 20 mod 1 Saber radyanskij mobilnij nazemnij raketnij kompleks z tverdopalivnoyu dvostupenevoyu balistichnoyu raketoyu serednoyi dalnosti 15Zh45 Golovnij rozrobnik MIT Raketa vzyata na ozbroyennya v 1976 roci RSD 10 Pioner SS 20 SaberTip Balistichna raketa serednoyi dalnostiPohodzhennya SRSRIstoriya vikoristannyaNa ozbroyenni 1976 1988Operatori Radyanski Raketni vijska strategichnogo priznachennyaIstoriya virobnictvaRozrobnik Virobnik Votkinskij zavodHarakteristikiVaga 37100 kgDovzhina 16 5 mDiametr 1 8 mBoyegolovka Tri boyegolovki potuzhnistyu 150 ktDvigun dvostupenevij tverdopalivnijOperacijna dalnist 5500 kmSistema navedennya inercijneTochnist 150 450 m Krugove jmovirne vidhilennyaPuskova platforma mobilna nazemna puskova ustanovkaRSD 10 u Vikishovishi Zv yazka z troh raket RSD 10 pidgotovlenih do znishennya poligon Kapustin Yar Astrahanska oblast 1 serpnya 1988 roku Amerikanski vijskovi inspektori na likvidaciyi raket RSD 10 v Chitinskij oblasti 1988 V 1980 roci na ozbroyennya prijnyatij kompleks Pioner UTTH indeks kompleksu 15P653 indeks raketi 15Zh53 za klasifikaciyeyu NATO SS 20 mod 2 Saber z polipshenimi TTH maksimalna dalnist strilbi 5500 km IstoriyaProektuvannya kompleksu Pioner z raketoyu serednoyi dalnosti na tverdomu sumishnomu palivi pochalosya vidpovidno do postanovi uryadu vid 28 kvitnya 1973 roku v Moskovskomu instituti teplotehniki pid kerivnictvom akademika O D Nadiradze Nova raketa zavodske poznachennya 15Zh45 bula stvorena na osnovi pershogo i modifikovanogo drugogo stupeniv mizhkontinentalnoyi balistichnoyi raketi 15Zh42 kompleksu Temp 2S Zanovo buli sproektovani vuzol vidsichennya tyagi ruhovoyi ustanovki drugogo stupenya z yednuvalnij vidsik i agregatno bojovij blok AGB sho vklyuchav ruhovu ustanovku rozvedennya i podilnu GCh raketi Stvorennya i zastosuvannya Pislya praktichnogo vidpracyuvannya riznih tehnichnih rishen po novij raketi i nazemnim agregatam raketnogo kompleksu 21 veresnya 1974 roku na poligoni Kapustin Yar pochalisya lotni viprobuvannya Voni zavershilisya 9 sichnya 1976 roku uspishnim yak i vsi poperedni 21 m puskom raketi 11 bereznya 1976 Derzhavna komisiya pidpisala akt pro vzyattya kompleksu Pioner z raketoyu 15Zh45 RSD 10 na ozbroyennya RVSN Pershij raketnij polk pid komanduvannyam A G Doronina zastupiv na bojove cherguvannya 30 serpnya 1976 na kompleksi 15P645 sho mav u kozhnomu divizioni po 2 puskovih ustanovki i mashinu pidgotovki pusku 15V56 sho vikoristovuvalasya na kompleksi 15P642 i osnashenu sistemoyu distancijnogo keruvannya 15E569 zdatnoyi upravlyati dvoma PU U 1977 roci na ozbroyennya postupila osnovna modifikaciya kompleksu 15P645K sho mala u skladi divizionu po tri PU i mashinu pidgotovki pusku 15V116 z SDU 15E576 sho keruvala troma PU Raketni kompleksi Pioner zaminili R 12 i R 14 sho stoyali na bojovomu cherguvanni v yevropejskij chastini SRSR ta kompleksi R 16 v Sibiru i Zabajkalli Duzhe shvidko nova radyanska raketa stala vidoma yak SS 20 Groza Yevropi 19 lipnya 1977 nezabarom pislya rozgortannya kompleksu z raketoyu 15Zh45 pochalisya roboti po kompleksu Pioner UTTH z raketoyu 15Zh53 Lotni viprobuvannya raketi 15Zh53 z vishimi bojovimi harakteristikami buli rozpochati 10 serpnya 1979 na poligoni Kapustin Yar 14 serpnya 1980 viprobuvannya modernizovanogo raketnogo kompleksu buli zaversheni a 23 kvitnya 1981 roku vidpovidno do postanovi uryadu kompleks Pioner UTTH 15P653 buv prijnyatij na ozbroyennya Raketa 15Zh53 mala taku same pershu i drugu stupeni sho i raketa 15Zh45 Zmini torknulisya sistemi upravlinnya ta agregatno bojovogo bloku Za rahunok doopracyuvannya komandnih priladiv i algoritmiv roboti BCVK vdalosya pidvishiti tochnist strilbi do 450 m Vstanovlennya novih dviguniv z pidvishenoyu energetikoyu na agregatno bojovij blok dalo mozhlivist zbilshiti rajon rozvedennya bojovih blokiv sho malo velike znachennya pri planuvanni ob yektiv urazhennya Krim togo bula zbilshena maksimalna dalnist strilbi do 5500 km U 1987 roci na bojovomu cherguvanni i v arsenalah znahodilisya 650 raket Z nih dvi tretini buli priznacheni dlya znishennya ob yektiv v Yevropi i na Blizkomu Shodi i priblizno odna tretina dlya znishennya ob yektiv v Aziyi ta SShA Obidva kompleksi znahodilis v ekspluataciyi do 1991 roku i buli likvidovani vidpovidno do umov Dogovoru pro RSMD Pershi raketi buli znisheni v Chitinskij oblasti metodom pusku Osoblivij interes viklikali raketi Pioner sho znahodilis v ekspluataciyi ponad 10 rokiv Vsi provedeni z 26 serpnya po 29 grudnya 1988 roku 72 puski projshli uspishno Piznishe v rajoni poligonu Kapustin Yar bula zastosovana insha tehnologiya likvidaciyi vibuhom raket bez viluchennya yih z puskovih kontejneriv Shasi puskovih ustanovok kompleksu pislya prohodzhennya specialnoyi proceduri demontazhu yaka viklyuchaye yih zastosuvannya za osnovnim priznachennyam mogli v riznih variantah buti vikoristani v narodnomu gospodarstvi V procesi vikonannya Dogovoru pro RSMD buli rozformovani 58 raketnih polkiv na ozbroyenni yakih stoyali Pioneri Ostannya z zayavlenih v Dogovori raket RSD 10 bula znishena 12 travnya 1991 roku Kilka puskovih ustanovok i raket zbereglisya yak eksponati v muzeyah Rosiyi i za kordonom Z 1986 roku na viprobuvannya bula postavlena chergova modifikaciya kompleksu Pioner 3 z raketoyu 15Zh57 rozrobka yakoyi vidbuvalas vidpovidno do postanovi uryadu vid 6 kvitnya 1983 roku i v znachnij miri unifikovana z kompleksom Topolya Dlya cogo kompleksu bula stvorena doskonalisha puskova ustanovka z novim cifrovim obchislyuvalnim kompleksom i sistemoyu nazemnoyi navigaciyi Na raketu 15Zh57 vstanovili povnistyu novu bojovu stupin z udoskonalenimi bojovimi blokami takozh buv polipshenij kompleks zasobiv podolannya PRO Odnak v rezultati ukladennya Dogovoru pro RSMD viprobuvannya raketnogo kompleksu buli pripineni Serijne virobnictvo raket ne rozgortali Sklad kompleksu BRSD 15Zh45 kompleksu Pioner v Nacionalnomu muzeyi aviaciyi ta kosmonavtiki v Vashingtoni pravoruch vid neyi BRSD MGM 31B Pershing II Bojova stupin z GCh 15F543 z troma bojovimi blokami 15F542 AA 74 Do skladu raketnogo kompleksu RSD 10 zazvichaj vhodili stacionarnij i mobilnij komandni punkti z kompleksom zasobiv bojovogo upravlinnya ta zv yazku tri bojovih raketnih kompleksi raketni divizioni sho mali v skladi po tri do 1977 r po dvi samohidnih puskovih ustanovki SPU 15U106 15U136 dlya 15Zh53 z raketami 15Zh45 15Zh53 v transportno puskovih kontejnerah 15Ya107 rozmishenih na puskovih ustanovkah na bazi 6 osnogo dlinnobaznogo shasi MAZ 547V komandnij punkt divizionu sho skladavsya na kompleksi 15P645 z mashini pidgotovki pusku 15V56 do 1977 r 15P645K z 15V116 a na kompleksi 15P653 z mashini pidgotovki pusku 15V132 i mashini zv yazku 15V82 dvi mashini dizelni elektrostanciyi 15N1061M mashini yidalni 15T117 i mashini gurtozhitka 15T118 mashinu bojovogo posta 15Ya56 na bazi bronetransportera BTR 60PB z sistemoyu nazemnoyi navigaciyi 15Sh39 i bashtovo kulemetnoyu ustanovkoyu Grim z kulemetom Utos NSVT 12 7 mm mashinu chergovoyi zmini ohoroni i oboroni 15Ya55 z komplektom zasobiv ohoroni ozbroyennyam ta zasobami zhittyezabezpechennya varti Transportno perevantazhuvalni zasobi transportno perevantazhuvalnij agregat 15T116 i transportno perevantazhuvalnij vizok 15T140 z 1977 r stacionarni sporudi 15U111 dlya rozmishennya puskovih ustanovok na stacionarnij bojovoyi startovoyi poziciyi polku i zabezpechennya bojovogo cherguvannya puskovih ustanovok v 5 hvilinnij gotovnosti do pusku Raketa 15Zh45 mala dva marshovih stupeni j agregatno bojovij blok z golovnoyu chastinoyu yaki stikuvalis mizh soboyu za dopomogoyu spoluchnih vidsikiv Ruhova ustanovka pershogo stupenya 15D66 mala viglyad konstrukciyi sho skladayetsya z skloplastikovogo korpusu zi skriplenim z nim tverdopalivnim zaryadom vikonanim z visokoenergetichnogo sumishevogo paliva stalevih perednogo dnisha i soplovoyi krishki soplovogo bloku U hvostovomu vidsiku stupeni znahodilis galmivni dviguni i privodi rulovih organiv Keruyuchi zusillya stvoryuvali chotiri gazodinamichnih i chotiri aerodinamichnih kerma ostanni vikonani u viglyadi reshitok Ruhova ustanovka drugogo stupenya 15D205 mala analogichnu konstrukciyu upravlinnya po tangazhu i nishporennya zdijsnyuvalos vduvom gazu z gazogeneratora v zakritichnih chastinah sopla a po krenu perepuskom gazu cherez specialnij pristrij Obidva dviguni mali sistemu vidsichennya tyagi na pershij stupeni avarijna i chas roboti blizko 63 sekund Vidstan polotu viznachalas momentom vimikannya dviguna drugogo stupenya yake zdijsnyuvalosya shlyahom roztinu desyati vikon vidsichennya tyagi roztashovanih na perednomu dnishi kameri zgoryannya v rezultati chogo tisk u kameri rizko padav gorinnya tverdogo paliva pripinyalos a napryamok gazovih potokiv z sopel vidsichennya vpered po hodu polotu nejtralizuvav impuls tyagi dviguna Sistema upravlinnya raketi rozroblena pid kerivnictvom akademika N A Pilyugina z bortovoyu obchislyuvalnoyu mashinoyu dozvolyala raketi v hodi nesennya bojovogo cherguvannya perebuvati v gorizontalnomu polozhenni zabezpechuvala tochnist vluchennya KVO ne girshe 500 m u vsomu diapazoni dalnostej i azimutiv bez rozvorotu puskovoyi ustanovki povnu avtomatizaciyu peredstartovoyi pidgotovki i provedennya pusku a takozh avtomatichne provedennya reglamentnih perevirok Vsi osnovni bloki mali rezervuvannya sho zabezpechuvalo visoku nadijnist funkcionuvannya i znahodilis v germetichnomu priladovomu vidsiku Raketa nesla golovnu chastinu tipu MIRV z troma bojovimi blokami potuzhnistyu po 150 kt kozhen z individualnim navedennyam na vlasni cili Stupin rozvedennya vklyuchav sistemu upravlinnya i tverdopalivnu ruhovu ustanovku Aerodinamichnij obtichnik na golovnij chastini ne peredbachenij Dlya znizhennya aerodinamichnih navantazhen v poloti konichni bojovi bloki buli vstanovleni pid kutom do pozdovzhnoyi osi raketi Kompleksu podolannya sistemi PRO raketa ne mala Isnuvalo 3 varianti raketi RSD 10 Mod 1 z monoblochnoyu golovnoyu chastinoyu i dalnistyu strilbi 5000 km Mod 2 mav golovnu chastinu z bojovimi blokami individualnogo navedennya z maksimalnoyu dalnistyu strilbi 4583 km 15Zh53 4600 km osnovnij variant sho otrimav najbilshe poshirennya Mod 3 viprobuvanij v travni 1985 roku ta inkoli imenovanij na Zahodi yak SS X 28 mav legku monoblochnu golovnu chastinu potuzhnistyu 50 kt i zbilshenu do 7400 km dalnist strilbi ne vijshov zi stadiyi viprobuvan V procesi ekspluataciyi raketa vmishena v germetichnij transportno puskovij kontejner bula rozmishena na samohidnu puskovu ustanovku SPU stvorenu na bazi avtomobilnogo shestiosnogo shasi MAZ 547V pidvishenoyi prohidnosti Krim raketi na shasi znahodilis neobhidni agregati ta obladnannya dlya kontrolyu za tehnichnim stanom raketi i provedennya pusku Nezvazhayuchi na solidnu vagu 84 t i gabariti dovzhina 19 316 m shirina 3200 40 mm visota 4375 mm SPU mala porivnyano visoku shvidkist do 40 km god peresuvalas dorogami z bud yakim pokrittyam legko dolala metrovi brodi rovi shirinoyu do 3 m i pidjomi do 15 grad i mala radius povorotu 22 1 m sho dozvolyalo shiroko vikoristovuvati isnuyuchu merezhu dorig Pusk raketi mig buti vikonanij abo iz specialnogo ukrittya garazhnogo tipu na osnovnij poziciyi sporudzhennya 15U111 Krona abo z odniyeyi z pidgotovlenih v geodezichnomu sensi polovih pozicij Pered cim puskovu ustanovku slid bulo vivisiti na domkratah i virivnyati za gorizontom Pusk raketi zdijsnyuvavsya za dopomogoyu porohovogo akumulyatora tisku sho vikidav yiyi z kontejnera Pislya dosyagnennya bezpechnoyi visoti vklyuchavsya marshovij dvigun pershogo stupenya Operaciyi z peredstartovoyi pidgotovki ta pusku prohodili v avtomatichnomu rezhimi pislya otrimannya specialnoyi komandi z punktu upravlinnya Pusk raket mig buti vikonanij z odniyeyi z polovih pozicij abo iz sporud Krona v termin spivmirnij z pidlitnim chasom bojovih blokiv protivnika z teritoriyi krayin Zahidnoyi Yevropi Zgortannya kompleksu ta pidgotovka do marshu dlya zmini pozicij zabirala blizko godini Rozgortannya z marshu vivishuvannya virivnyuvannya za gorizontom geodezichna pidgotovka takozh blizko godini Sporudi dozvolyali znachno obmezhiti kontrol za kompleksami Pioner z boku zasobiv rozvidki potencijnogo protivnika Krona yavlyaye soboyu zbirnu metalevu sporudu z rozsuvnim dahom Isnuvali varianti prohidnogo vikonannya vorota z dvoh storin prote v bilshosti vipadkiv v yizd velikogabaritnogo agregatu u sporudzhennya vidbuvalos shlyahom skladnogo manevruvannya i vimagalo vid vodiyiv i komandiriv visokoyi kvalifikaciyi Pusk raket divizionom iz sporud Krona vklyuchav vidkrittya dahiv za dopomogoyu asinhronnih elektrodviguniv potuzhnistyu 8 kVt sho viznachalo zrushennya za chasom mizh vidkrittyam dahiv troh sporud pri zhivlenni vid mashin dizelnih elektrostancij oskilki puskovij strum privodu mig privesti do zupinki dizeliv u podalshih modifikaciyah elektroprivid vidkrittya dahiv pri pusku buv zaminenij mehanichnim Pislya cogo provoditsya pidjom kontejnera i pusk raketi Modifikaciyi 15P645K Pioner K z raketoyu 15Zh45 15P653 Pioner UTTH z raketoyu 15Zh53 15P656 Gorn z komandnoyu raketoyu 15Zh56 Taktiko tehnichni harakteristiki Mobilnij gruntovij raketnij kompleks Pioner Rozrobnik Golovnij konstruktor A D Nadiradze Virobnik raketi Votkinskij MZ Kodove poznachennya NATO SS 20 Saber Mod 1 amp 2 Najmenuvannya po RSMD RSD 10 Tip kompleksu Mobilnij raketnij kompleks Z BR serednoyi dalnosti tretogo pokolinnya Stan na ozbroyenni z 11 bereznya 1976 roku Raketa 15Zh45 Dalnist strilbi km 600 5000 Tochnist strilbi KVO km 0 55 granichne vidhilennya 1 3 Tip GCh Monoblochna termoyaderna na viprobuvannyah variant 1 Tip GCh tri RGCh IN variant 2 Potuzhnist zaryadu variant 1 Mt 1 0 Potuzhnist zaryadu variant 2 Mt 0 15 Vaga GCh kg 1500 1740 Sistema upravlinnya Inercijna z girostabilizovanoyu platformoyu na osnovi poplavkovih giropriladiv z BCV Rozrobnik sistemi upravlinnya NDI AP Golovnij konstruktor sistemi upravlinnya N A Pilyugin Kermovi privodi Gidravlichni Rozrobnik kermovih privodiv CNIIAG Organi upravlinnya na 1 stupeni Gazovi ta aerodinamichni gratchasti ruli gratchasti stabilizatori Organi upravlinnya na 2 stupeni Z tangazhu i nishporennya vduv v zakritichnih chastin sopla garyachih gaziv po krenu gazovi sopla z gazogeneratorom Tip startu Minometnij z TPK Chislo stupeniv 2 Povna dovzhina raketi m 16 49 Dovzhina raketi bez golovnoyi chastini m 14 9 Dovzhina raketi v TPK m 19 316 Maksimalnij diametr korpusu m 1 79 Startova vaga t 37 0 Vaga raketi v TPK t 42 7 Palivo sumisheve tverde Pershij stupin Povna dovzhina pershogo stupenya m 8 58 Maksimalnij diametr korpusu pershogo stupenya m 1 79 Vaga stupenya t 26 7 Dvigun Odnokamernij RDTP Rozrobnik dviguna NVO Soyuz Lyuberci Golovnij konstruktor dviguna B P Zhukov Chislo sopel 1 Chas roboti s 63 Drugij stupin Povna dovzhina drugogo stupenya m 4 4 4 6 Maksimalnij diametr korpusu drugogo stupenya m 1 47 Vaga stupenya t 8 63 Dvigun Odnokamernij RDTP Rozrobnik dviguna NVO Soyuz Lyuberci Golovnij konstruktor dviguna B P Zhukov Chislo sopel 1 Bojovij stupin Chislo bojovih blokiv 3 Ruhova ustanovka chotiri RDTP Bojovij blok Povna dovzhina bojovogo bloku m 1 6 Maksimalnij diametr korpusu bojovogo bloku m 0 64 Radius zaokruglennya nakonechnika 0 11 Puskova ustanovka Tip Gruntova ruhliva Rozrobnik CKB Titan Virobnik zavod Barikadi Golovnij konstruktor V M Sobolyev Baza V Chislo osej 6 Dovzhina m z TPK 19 316 m bez TPK 16 08 m Shirina m 3 2 0 04 m Visota m 4 375 m 5 08 m v vivishenomu stani Dvigun bagatopalivnij shvidkohidnij dizel A 38 V 58 z turbonadduvom Potuzhnist k s 650 Maksimalna shvidkist km god 40 Kut podolanogo pidjomu 15 Glibina podolanogo brodu 1 1 m Shirina podolanogo rovu 3m Kuti shilu perednij 23 zadnij 30 Dorozhnij prosvit 470 mm Chislo raket na puskovij ustanovci 1 Tip privodu pidjomu TPK z raketoyu Gidravlichnij vid hodovogo dviguna SPU Rozrobnik privodu pidjomu TPK z raketoyu CNIIAG Radius rozvorotu m 22 1 m Ekipazh chol 2 Transportno perevantazhuvalnij agregat TPA Rozrobnik CKB Titan Virobnik zavod Barikadi Baza MAZ 547A Chislo osej 6 Povna dovzhina m 17 33 Shirina m 3 2 Visota m 2 9 bez TPK Dvigun dizel A 38 z turbonadduvom Potuzhnist k s 650 Maksimalna shvidkist km god 40 Chislo raket na TPS 1 Ekipazh chol 2ViprobuvannyaLotni viprobuvannya raket RSD 10 pochalis v veresni 1974 roku na poligoni Kapustin Yar U 1977 roci vidrazu pislya prijnyattya kompleksu na ozbroyennya RVSN SRSR pochalos jogo rozgortannya Pershij raketnij polk z kompleksom Pioner zastupiv na bojove cherguvannya 30 serpnya 1976 roku rajon m Petrikov Gomelskoyi obl komandir A G Doronin golovnij inzhener I P Baglyuk Masove rozgortannya kompleksu Pioner rozpochalos v 1978 roci v pozicijnih rajonah ranishe zajmanih zastarilimi kompleksami z raketami R 12 R 14 R 16 U kozhen raketnij polk vhodilo 9 do 1977 roku 6 samohidnih PU zabezpechenih individualnimi zahisnimi sporudami Zgidno amerikanskih danih najbilshe chislo rozgornutih puskovih ustanovok skladalo 441 odinicyu v 1986 roci Za oficijnimi radyanskimi danimi navedenimi v Memorandumi pro domovlenist pro vstanovlennya vihidnih danih u zv yazku z dogovorom mizh SRSR i SShA pro likvidaciyu raket serednoyi i menshoyi dalnosti stanom na 1 listopada 1987 roku v SRSR bulo rozgornuto 405 PU raket RSD 10 she 245 BR znahodilisya na skladah Za 15 rokiv ekspluataciyi ne bulo zhodnogo vipadku rujnuvannya abo avariyi raketi Za chas viprobuvan ekspluataciyi ta likvidaciyi bulo vidstrilyano 190 raket Vsi puski buli uspishnimi Pri comu jmovirnist vluchennya v cil sklala 98 Zberezheni ekzemplyariTip Bortovij nomer Misce znahodzhennya Zobrazhennya RSD 10 485 Vijskovo istorichnij muzej Povitryanih sil Zbrojnih sil Ukrayini Vinnicya RSD 10 282 Nacionalnij muzej istoriyi Ukrayini u Drugij svitovij vijni Kiyiv RSD 10 m Znamensk RSD 10 Moskva Takozh raketa 15Zh45 predstavlena u filiyi Centralnogo muzeyu RVSP v Navchalnomu centri Vijskovoyi akademiyi RVSP im Petra Velikogo v BalabanovoKaluzkoyi oblasti Raketa 15Zh45 predstavlena v Vashington Cikavi faktiRaketnij kompleks SS 20 v svoyih pisnyah zgaduvali Oleksandr Bashlachov Podvig rozvidnika i Boris Grebenshikov Davnoruska tuga PrimitkiStrategicheskie raketnye kompleksy nazemnogo bazirovaniya M Voennyj Parad 2007 S 104 109 ISBN 5 902975 12 3 Trembach E I Esin K P Ryabec A F Belikov B N Titan na Volge Ot artillerii k kosmicheskim startam Pod obshej red V A Shurygina Volgograd Stanica 2 2000 37 40 s 1000 prim ISBN 5 93567 014 3 Muzej Raketnih vijsk strategichnogo priznachennya 30 veresnya 2015 u Wayback Machine Ministerstvo oboroniLiteraturaKolesnikov S G Strategicheskoe raketno yadernoe oruzhie M Arsenal Press 1996 Karpenko A V Otechestvennye strategicheskie raketnye kompleksy M 1996 Strategicheskie raketnye kompleksy nazemnogo bazirovaniya M Voennyj Parad 2007 248 s ISBN 5 902975 12 3 Trembach E I Esin K P Ryabec A F Belikov B N Titan na Volge Ot artillerii k kosmicheskim startam Pod obshej red V A Shurygina Volgograd Stanica 2 2000 176 s 1000 prim ISBN 5 93567 014 3 Div takozhDogovir pro likvidaciyu raket serednoyi ta maloyi dalnostiPosilannyaRaketnij kompleks RSD 10 Ruhomi bojovi gruntovi raketni kompleksi serednoyi dalnosti ros Raketnij kompleks serednoyi dalnosti RSD 10 Pioner SS 20 Simejstvo Pioneriv Ninishnij viglyad odniyeyi z vijskovih chastin de bazuvalisya RSD 10