Підводні човни класу U-27 (англ. U-27-class submarine — тип підводних човнів Ц. К. військового флоту Австро-Угорщини періоду 1-ї світової війни. Їх будували за ліцензією і прототипом були підводні човни класу UB II німецького імперського флоту.
Проєкт | |
---|---|
Назва: |
|
Будівники: |
|
Оператори: | ![]() |
Будівництво: | 1916, жовтень 1916 — листопад 1917 |
У експлуатації: | лютий 1917 — лютий 1918, 1919 |
Основні характеристики | |
Тип: | Підводний човен |
Водотоннажність: |
|
Довжина: | 36,91 м |
Ширина: | 4,37 м |
Осадка: | 3,71 м |
Потужність: |
|
Двигуни: |
|
Швидкість: |
|
Дальність плавання: |
|
Екіпаж: | 23-24 ос. |
Озброєння: |
|
На початок війни гостро відчувався брак підводних човнів у флоті Австро-Угорщини, який складався із застарілих підводних човнів класу U-10 (німецькі човни класу UB I), класу U-20 (данські човни класу Havmanden), U-14 (французький човен Curie). У середині 1915 було вирішено поповнити флот німецькими підводними човнами класу UB II. Згідно з ліцензією верф AG Weser з Бремену надавала креслення човнів. У жовтні 1915 було укладено договір на будівництво перших шести човнів на корабельнях Cantiere Navale Triestino і Ganz Danubius, що належали відповідно австрійській та угорській частинам імперії. У 1916 було укладено контракт на будівництво ще двох човнів. Підводні човни при довжині 36,91 м, ширині 4,37 м, осадці 3,71 м мали водотоннажність 264/332 т. Два дизельні мотори потужністю 270 к.с. (200 кВт) і два електромотори потужністю 280 к.с. (210 кВт) дозволяли човнам розвивати швидкість у 9 вузлів (16,7 км/год) і 7,7 вузлів (13,9 км/год). Озброєння складалось з 450 мм ТА, 75 мм гармати і 8 мм кулемету, що було слабшим за німецькі прототипи.
Човни увійшли до складу флоту впродовж 1917—1918 років і взяли участь у бойових діях. Один з них затонув, а решта після завершення війни як репарації перейшла до Франції та Італії і була порізана на металобрухт до 1920 року.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemcxTDFOTlZTMDFYMHRoYm01dmJtVXVhbkJuTHpJd01IQjRMVk5OVlMwMVgwdGhibTV2Ym1VdWFuQm4uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemd5TDBoTlUxOVFhRzlsYm1sNFh5VXlPREU1TVRFbE1qbGZjMmx1YTJsdVp5NXFjR2N2TWpBd2NIZ3RTRTFUWDFCb2IyVnVhWGhmSlRJNE1Ua3hNU1V5T1Y5emFXNXJhVzVuTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
SM U-27
Підводний човен, збудований фірмою Cantiere Navale Triestino на верфі флоту у Пулі, спустили на воду 19 жовтня 1916 і прийняли до складу флоту 24 лютого 1917 року. Човном командували Роберт Тойфл фон Фернланд (лютий-грудень 1917), Йозеф Голуб (грудень 1917-жовтень 1918). Впродовж війни потопив есмінці англійський «Phoenix» (14 травня 1918), японський «Sakaki» (11 червня 1917) та 32 кораблі загальною водотоннажністю 14,386 т. Кінець війни зустрів на базі у Пулі, де був переданий італійцям.
SM U-28
Підводний човен збудувала фірма Cantiere Navale Triestino на верфі флоту у Пулі. Був спущений на воду 8 січня 1917 і прийнятий до флоту 26 червня 1917 року. Човном командували зденко Гудечек (червень 1917 — жовтень 1918), Франц Жеменовський фон Траутенегг (жовтень 1918). Човен потопив 10 кораблів водотоннажністю 44,753 т, пошкодив 1 корабель (5,592 т). Після війни переданий 1919 італійцям, які відвели його до Венеції, де наступного року порізали на металобрухт.
SM U-29
Підводний човен збудувала фірма Ganz Danubius на верфі у Фіумі. Спущений на воду 21 жовтня 1916 і прийнятий до флоту 21 січня 1917 року. Човном командували Лео Прасіл (січень 1917-серпень 1918), Фрідріх Штерз (вересень 1918), Роберт Дюрріаль (вересень-листопад 1918), який походив з Галичини. Човен потопив 3 кораблі водотоннажністю 14,784 т, пошкодив англійський крейсер «Edgar» (4 квітня 1918). Після війни передана Франції і переведена до Бізерти.
SM U-30
Підводний човен збудувала фірма Ganz Danubius на верфі у Фіумі. Спущений на воду 27 грудня 1916 і прийнятий до флоту 17 лютого 1917 року. Капітаном човна був Фрідріх Фандріх (лютий-квітень 1917). Човен базувався у Которі, звідки вийшов 31 березня 1917 для патрулювання протоки Отранто, після чого безслідно пропав. Припускають, що човен міг підірватись на міні у протоці.
SM U-31
Підводний човен збудувала фірма Ganz Danubius на верфі у Фіумі. Спущений на воду 28 березня 1917 і прийнятий до флоту 24 квітня 1917 року. Човном командували Франц Нейебши (квітень 1917-січень 1918), Герман Рігель (березень-жовтень 1918). Човен з бази у Которі, брав участь у битві при Дуррес. Потопив два італійські кораблі (4,088 т) та пошкодив англійський легкий крейсер «Weymouth» (2 жовтня 1918). Після війни переданий Франції і переведений до Бізерти, де 1920 порізаний на металобрухт.
SM U-32
Підводний човен збудувала фірма Ganz Danubius на верфі у Фіумі. Спущений на воду 11 травня 1917 і прийнятий до флоту 29 червня 1917 року. Човном командували Гастон Віо (червень 1917-квітень 1918), Отто Кассероллер (квітень-жовтень 1918). Човен діяв з бази у Пулі. Потопив 4 кораблі (3,728 т), пошкодив один (3,06 т). Після війни переданий Італії, де був порізаний 1920 на металобрухт.
SM U-40
Підводний човен збудувала фірма Cantiere Navale Triestino (CNT) на військовій верфі у Пулі. Спущений на воду 21 квітня 1917 і прийнятий до флоту 4 серпня 1917 року. Потопив 3 кораблі (9,838 т), пошкодив два (7 423 т). командир італійського торпедного човна «Ardea» подав 26 квітня 1918 помилковий рапорт про потоплення ним глибинними бомбами човна U-40, який начебто атакував конвой. У жовтні 1918 човен перевели з Пули до Фіуми, де він зустрів кінець війни. 23 березня 1919 як репарації переданий Італії, переведений до Венеції, де був порізаний на металобрухт. Човном командували Йоган Крсняві (серпень 1917-вересень 1918), Володимир Пфайфер (вересень-жовтень 1918).
SM U-41
Підводний човен збудувала фірма Cantiere Navale Triestino (CNT) на військовій верфі у Пулі. Був закладений 23 лютого 1917, спущений на воду 11 листопада 1917 і прийнятий до флоту 19 лютого 1918 року. Човен плавав під командуванням Едгара Вольфа (лютий-жовтень 1918). Потопив один французький корабель (4,604 т). Після війни переданий Франції і разом з однотипними човнами U-29, U-31 переведений 1920 до Бізерти, де їх наступного року порізали на металобрухт.
Джерела
- Baumgartner, Lothar; Erwin Sieche (1999). Die Schiffe der k.(u.)k. Kriegsmarine im Bild = Wien: В-во Stöhr. . OCLC 43596931 (нім.)
- Gardiner, Robert, ed. (1985). Conway's All the World's Fighting Ships, 1906—1921. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. . OCLC 12119866 (англ)
- Halpern, Paul G. (1994). A Naval History of World War I. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. . OCLC 28411665 (англ.)
Tarrant, V. E. (1989). The U-Boat Offensive: 1914—1945. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. . OCLC 20338385 (англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Pidvodni chovni klasu U 27 angl U 27 class submarine tip pidvodnih chovniv C K vijskovogo flotu Avstro Ugorshini periodu 1 yi svitovoyi vijni Yih buduvali za licenziyeyu i prototipom buli pidvodni chovni klasu UB II nimeckogo imperskogo flotu ProyektNazva U 27 SM U 27Budivniki Cantiere Navale Triestino Pula Ganz Danubius Fiuma Operatori C k vijskovo morski sili Avstro Ugorshini KuK Kriegsmarine Budivnictvo 1916 zhovten 1916 listopad 1917U ekspluataciyi lyutij 1917 lyutij 1918 1919 Osnovni harakteristikiTip Pidvodnij chovenVodotonnazhnist nadvodna 264 t zanurennya 332 tDovzhina 36 91 mShirina 4 37 mOsadka 3 71 mPotuzhnist dizeli 270 k s 200 kVt el dviguni 280 k s 210 kVt Dviguni 2 dizelni motori dva elektrodviguniShvidkist nadvodna 9 vuzliv 16 7 km god pidvodna 7 7 vuzliv 13 9 km god Dalnist plavannya nad vodoyu 6000 mil 11000 km pri shvidkosti 5 vuzliv 9 3 km god 45 mil 83 km pri shvidkosti 4 vuzli 7 4 km pri zanurenniEkipazh 23 24 os Ozbroyennya 1 75 mm L30 kulemet 8 mm 2 450 mm torpedni aparati 4 torpedi Na pochatok vijni gostro vidchuvavsya brak pidvodnih chovniv u floti Avstro Ugorshini yakij skladavsya iz zastarilih pidvodnih chovniv klasu U 10 nimecki chovni klasu UB I klasu U 20 danski chovni klasu Havmanden U 14 francuzkij choven Curie U seredini 1915 bulo virisheno popovniti flot nimeckimi pidvodnimi chovnami klasu UB II Zgidno z licenziyeyu verf AG Weser z Bremenu nadavala kreslennya chovniv U zhovtni 1915 bulo ukladeno dogovir na budivnictvo pershih shesti chovniv na korabelnyah Cantiere Navale Triestino i Ganz Danubius sho nalezhali vidpovidno avstrijskij ta ugorskij chastinam imperiyi U 1916 bulo ukladeno kontrakt na budivnictvo she dvoh chovniv Pidvodni chovni pri dovzhini 36 91 m shirini 4 37 m osadci 3 71 m mali vodotonnazhnist 264 332 t Dva dizelni motori potuzhnistyu 270 k s 200 kVt i dva elektromotori potuzhnistyu 280 k s 210 kVt dozvolyali chovnam rozvivati shvidkist u 9 vuzliv 16 7 km god i 7 7 vuzliv 13 9 km god Ozbroyennya skladalos z 450 mm TA 75 mm garmati i 8 mm kulemetu sho bulo slabshim za nimecki prototipi Chovni uvijshli do skladu flotu vprodovzh 1917 1918 rokiv i vzyali uchast u bojovih diyah Odin z nih zatonuv a reshta pislya zavershennya vijni yak reparaciyi perejshla do Franciyi ta Italiyi i bula porizana na metalobruht do 1920 roku 75 mm garmata pidvodnogo chovna 1915 Phoenix pislya torpednoyi ataki SM U 27 Pidvodnij choven zbudovanij firmoyu Cantiere Navale Triestino na verfi flotu u Puli spustili na vodu 19 zhovtnya 1916 i prijnyali do skladu flotu 24 lyutogo 1917 roku Chovnom komanduvali Robert Tojfl fon Fernland lyutij gruden 1917 Jozef Golub gruden 1917 zhovten 1918 Vprodovzh vijni potopiv esminci anglijskij Phoenix 14 travnya 1918 yaponskij Sakaki 11 chervnya 1917 ta 32 korabli zagalnoyu vodotonnazhnistyu 14 386 t Kinec vijni zustriv na bazi u Puli de buv peredanij italijcyam SM U 28 Pidvodnij choven zbuduvala firma Cantiere Navale Triestino na verfi flotu u Puli Buv spushenij na vodu 8 sichnya 1917 i prijnyatij do flotu 26 chervnya 1917 roku Chovnom komanduvali zdenko Gudechek cherven 1917 zhovten 1918 Franc Zhemenovskij fon Trautenegg zhovten 1918 Choven potopiv 10 korabliv vodotonnazhnistyu 44 753 t poshkodiv 1 korabel 5 592 t Pislya vijni peredanij 1919 italijcyam yaki vidveli jogo do Veneciyi de nastupnogo roku porizali na metalobruht SM U 29 Pidvodnij choven zbuduvala firma Ganz Danubius na verfi u Fiumi Spushenij na vodu 21 zhovtnya 1916 i prijnyatij do flotu 21 sichnya 1917 roku Chovnom komanduvali Leo Prasil sichen 1917 serpen 1918 Fridrih Shterz veresen 1918 Robert Dyurrial veresen listopad 1918 yakij pohodiv z Galichini Choven potopiv 3 korabli vodotonnazhnistyu 14 784 t poshkodiv anglijskij krejser Edgar 4 kvitnya 1918 Pislya vijni peredana Franciyi i perevedena do Bizerti SM U 30 Pidvodnij choven zbuduvala firma Ganz Danubius na verfi u Fiumi Spushenij na vodu 27 grudnya 1916 i prijnyatij do flotu 17 lyutogo 1917 roku Kapitanom chovna buv Fridrih Fandrih lyutij kviten 1917 Choven bazuvavsya u Kotori zvidki vijshov 31 bereznya 1917 dlya patrulyuvannya protoki Otranto pislya chogo bezslidno propav Pripuskayut sho choven mig pidirvatis na mini u protoci SM U 31 Pidvodnij choven zbuduvala firma Ganz Danubius na verfi u Fiumi Spushenij na vodu 28 bereznya 1917 i prijnyatij do flotu 24 kvitnya 1917 roku Chovnom komanduvali Franc Nejebshi kviten 1917 sichen 1918 German Rigel berezen zhovten 1918 Choven z bazi u Kotori brav uchast u bitvi pri Durres Potopiv dva italijski korabli 4 088 t ta poshkodiv anglijskij legkij krejser Weymouth 2 zhovtnya 1918 Pislya vijni peredanij Franciyi i perevedenij do Bizerti de 1920 porizanij na metalobruht SM U 32 Pidvodnij choven zbuduvala firma Ganz Danubius na verfi u Fiumi Spushenij na vodu 11 travnya 1917 i prijnyatij do flotu 29 chervnya 1917 roku Chovnom komanduvali Gaston Vio cherven 1917 kviten 1918 Otto Kasseroller kviten zhovten 1918 Choven diyav z bazi u Puli Potopiv 4 korabli 3 728 t poshkodiv odin 3 06 t Pislya vijni peredanij Italiyi de buv porizanij 1920 na metalobruht SM U 40 Pidvodnij choven zbuduvala firma Cantiere Navale Triestino CNT na vijskovij verfi u Puli Spushenij na vodu 21 kvitnya 1917 i prijnyatij do flotu 4 serpnya 1917 roku Potopiv 3 korabli 9 838 t poshkodiv dva 7 423 t komandir italijskogo torpednogo chovna Ardea podav 26 kvitnya 1918 pomilkovij raport pro potoplennya nim glibinnimi bombami chovna U 40 yakij nachebto atakuvav konvoj U zhovtni 1918 choven pereveli z Puli do Fiumi de vin zustriv kinec vijni 23 bereznya 1919 yak reparaciyi peredanij Italiyi perevedenij do Veneciyi de buv porizanij na metalobruht Chovnom komanduvali Jogan Krsnyavi serpen 1917 veresen 1918 Volodimir Pfajfer veresen zhovten 1918 SM U 41 Pidvodnij choven zbuduvala firma Cantiere Navale Triestino CNT na vijskovij verfi u Puli Buv zakladenij 23 lyutogo 1917 spushenij na vodu 11 listopada 1917 i prijnyatij do flotu 19 lyutogo 1918 roku Choven plavav pid komanduvannyam Edgara Volfa lyutij zhovten 1918 Potopiv odin francuzkij korabel 4 604 t Pislya vijni peredanij Franciyi i razom z odnotipnimi chovnami U 29 U 31 perevedenij 1920 do Bizerti de yih nastupnogo roku porizali na metalobruht DzherelaBaumgartner Lothar Erwin Sieche 1999 Die Schiffe der k u k Kriegsmarine im Bild Wien V vo Stohr ISBN 978 3 901208 25 6 OCLC 43596931 nim Gardiner Robert ed 1985 Conway s All the World s Fighting Ships 1906 1921 Annapolis Maryland Naval Institute Press ISBN 978 0 87021 907 8 OCLC 12119866 angl Halpern Paul G 1994 A Naval History of World War I Annapolis Maryland Naval Institute Press ISBN 978 0 87021 266 6 OCLC 28411665 angl Tarrant V E 1989 The U Boat Offensive 1914 1945 Annapolis Maryland Naval Institute Press ISBN 978 0 87021 764 7 OCLC 20338385 angl