|
Бейктхано або Пейтано або Панхтва (бірм. ဗိဿနိုး, II ст. до н. е. — 900) — одна з перших держав на території М'янми, 2-й гегемон міст-держав п'ю. Місто відіграє важливу роль у бірманських міфах і стародавніх оповідках.
Історія
Становлення міста, а потім держави пов'язана з історією народу п'ю, який мешкав в цій місцевості з кін. II ст. до н.е. Є найдавнішим міським поселенням, яке на сьогодні виявлено та досліджено археологічними розкопками у 1959—1962 роках. Утвореню поселеню сприяло вигідне розташування на рівнині К'ауксе, яка була душе придатна для землеробства. Місто, назване на честь індуїстського бога Вішну. За легендою засновницею була принцеса Пан Хтвар з династії міста Тагаунг.
Найбільшого розвитку набуло у I—V ст. Десь у V ст. поступилася статусом гегемоном серед міст-держав Ханліну. Падіння міста приписують Дуттабаунгу, магараджи Шрикшетри. Ймовірно це сталося десь у 690-х або на початку 700-х років.
З цього часу була частиною своєрідного політичного союзу міст-держав п'ю, який зазнав ніщивної поразки від Наньчжао 832 року. Бейктхано ймовірно наймеше постраждан, занепавши остаточно до 900 року.
Опис
Місто мало прямокутну форму. Це було велике укріплене поселення, площею близько 300 га всередині прямокутних (3 км на 1 км) стін. Стіни та укріплення вздовж неї мають товщину 6 м і радіовуглецеве датування періодом між 180 роком до н. е. і 610 рооком н. е. Довжина східної міської стіни становила близько 3 тис. м, північна — 2743 м, південна — 2438 м, тоді як західна стіна зруйнувалася через ерозію ґрунту, спричинену дією струмка Янпе.
Головний вхід стін вів до великого палацового комплексу (або цитаделі), що знаховився в центрі міста. Тронну залу напевне було побудовано з цегли, тоді як житлові приміщення палацу, ймовірно, були зроблені з дерев. Більшість споруд, кераміки, інші артефакти та людські скелети відносяться переважно між 200 роком до н. е. до 100 року н. е. Ступи та монастирські будівлі також були розкопані в межах міських стін. Вони були здебільшого муровані, тоді як житлові будинки були дерев'яними і, відповідно, залишили мало слідів. Дослідження зосереджено на 25 цегляних конструкціях, які отримали номери ККГ1-ККГ25.
У травні 2014 року разом з іншими міста-держави П'ю увійшло до Списку об'єктів всесвітньої спадщини ЮНЕСКО в Південно-Східній Азії
Територія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF4TDAxaGNITmZiMlpmUW1WcGEzUm9ZVzV2WDBocGMzUnZjbWxqWVd4ZlUybDBaWE11YW5Cbkx6SXdNSEI0TFUxaGNITmZiMlpmUW1WcGEzUm9ZVzV2WDBocGMzUnZjbWxqWVd4ZlUybDBaWE11YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Північний схід сучасного району К'ауксе округу Мандалай, близько 20 км на захід від містечка Таундуінджи області Магуе.
Устрій
Про державний і соціальний устрій відомо небагато. Китайські джерела повідомляють, що п'ю управляються царями, які носять індійський титул махараджа. З них за написами відомі правителі Шрі Тривіграма і Руба.
Економіка
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0wTDFCNWRWOXphV3gyWlhKZlkyOXBibk5mWkdsemNHeGhlV2x1WjE5cGJsOTBhR1ZmYlhWemFYVnRYMjltWDBKbGFXdDBhR0Z1Ynk1cWNHY3ZNakF3Y0hndFVIbDFYM05wYkhabGNsOWpiMmx1YzE5a2FYTndiR0Y1YVc1blgybHVYM1JvWlY5dGRYTnBkVzFmYjJaZlFtVnBhM1JvWVc1dkxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Основну становили землеробство, ремесла і торгівля, частково рибальство. П'ю навчилися використовувати високий щорічний паводок річки, утримувати воду земляними валами і регулювати її подачу для поливу полів вже після спаду повені. Нова технологія регулювання паводкових вод дала можливість освоєння нових територій під культуру рису, сприяючи переходу до сусідської громади і створенню держави. Наявність власних монет свідчила вже про розвиток зовнішньої торгівлі, основними напрямками якої були держави Індостану і Тибет. Про це свідчить велика кількість знайденої імпортної кераміки.
Релігія
Основу становив індуїзм, хоча зберігалися місцеві поганські вірування. Після втрати гегемонії сюди поступово став проникати буддизм у формі школи тгеравада. Десь з VIII ст. останній стає панівною релігією.
Примітки
- Khinbe, Aung. «UNESCO: Myanmar's first site inscribed to World Heritage List» (PDF). The New Light of Myanmar. Archived from the original (PDF) on 1 July 2015.
Джерела
- Thaw, Aung (1968). Report on Excavation at Beikthano. University of Michigan: Revolutionary Government of the Union of Burma, Ministry of Union Culture.
- Aung-Thwin, Michael (1996). «Kingdom of Bagan». In Gillian Cribbs (ed.). Myanmar Land of the Spirits. Guernsey: Co & Bear Productions. .
- Hans-Dietrich Kahlke: Ausgrabungen in aller Welt, Leipzig, Jena, Berlin 1972
- Richmond, Simon; Bush, Austin (2014). Lonely Planet Myanmar (Burma). Lonely Planet Publications. .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Bejkthano II st do n e 900 Mista narodu p yu na karti suchasnoyi M yanmi Stolicya Bejkthano Mova i Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Bejkthano Bejkthano abo Pejtano abo Panhtva birm ဗ ဿန II st do n e 900 odna z pershih derzhav na teritoriyi M yanmi 2 j gegemon mist derzhav p yu Misto vidigraye vazhlivu rol u birmanskih mifah i starodavnih opovidkah IstoriyaStanovlennya mista a potim derzhavi pov yazana z istoriyeyu narodu p yu yakij meshkav v cij miscevosti z kin II st do n e Ye najdavnishim miskim poselennyam yake na sogodni viyavleno ta doslidzheno arheologichnimi rozkopkami u 1959 1962 rokah Utvorenyu poselenyu spriyalo vigidne roztashuvannya na rivnini K aukse yaka bula dushe pridatna dlya zemlerobstva Misto nazvane na chest induyistskogo boga Vishnu Za legendoyu zasnovniceyu bula princesa Pan Htvar z dinastiyi mista Tagaung Najbilshogo rozvitku nabulo u I V st Des u V st postupilasya statusom gegemonom sered mist derzhav Hanlinu Padinnya mista pripisuyut Duttabaungu magaradzhi Shrikshetri Jmovirno ce stalosya des u 690 h abo na pochatku 700 h rokiv Z cogo chasu bula chastinoyu svoyeridnogo politichnogo soyuzu mist derzhav p yu yakij zaznav nishivnoyi porazki vid Nanchzhao 832 roku Bejkthano jmovirno najmeshe postrazhdan zanepavshi ostatochno do 900 roku OpisMisto malo pryamokutnu formu Ce bulo velike ukriplene poselennya plosheyu blizko 300 ga vseredini pryamokutnih 3 km na 1 km stin Stini ta ukriplennya vzdovzh neyi mayut tovshinu 6 m i radiovugleceve datuvannya periodom mizh 180 rokom do n e i 610 rookom n e Dovzhina shidnoyi miskoyi stini stanovila blizko 3 tis m pivnichna 2743 m pivdenna 2438 m todi yak zahidna stina zrujnuvalasya cherez eroziyu gruntu sprichinenu diyeyu strumka Yanpe Golovnij vhid stin viv do velikogo palacovogo kompleksu abo citadeli sho znahovivsya v centri mista Tronnu zalu napevne bulo pobudovano z cegli todi yak zhitlovi primishennya palacu jmovirno buli zrobleni z derev Bilshist sporud keramiki inshi artefakti ta lyudski skeleti vidnosyatsya perevazhno mizh 200 rokom do n e do 100 roku n e Stupi ta monastirski budivli takozh buli rozkopani v mezhah miskih stin Voni buli zdebilshogo murovani todi yak zhitlovi budinki buli derev yanimi i vidpovidno zalishili malo slidiv Doslidzhennya zoseredzheno na 25 ceglyanih konstrukciyah yaki otrimali nomeri KKG1 KKG25 U travni 2014 roku razom z inshimi mista derzhavi P yu uvijshlo do Spisku ob yektiv vsesvitnoyi spadshini YuNESKO v Pivdenno Shidnij AziyiTeritoriyaMapa Bejkthano Pivnichnij shid suchasnogo rajonu K aukse okrugu Mandalaj blizko 20 km na zahid vid mistechka Taunduindzhi oblasti Mague UstrijPro derzhavnij i socialnij ustrij vidomo nebagato Kitajski dzherela povidomlyayut sho p yu upravlyayutsya caryami yaki nosyat indijskij titul maharadzha Z nih za napisami vidomi praviteli Shri Trivigrama i Ruba EkonomikaSribni moneti Bejkthano Osnovnu stanovili zemlerobstvo remesla i torgivlya chastkovo ribalstvo P yu navchilisya vikoristovuvati visokij shorichnij pavodok richki utrimuvati vodu zemlyanimi valami i regulyuvati yiyi podachu dlya polivu poliv vzhe pislya spadu poveni Nova tehnologiya regulyuvannya pavodkovih vod dala mozhlivist osvoyennya novih teritorij pid kulturu risu spriyayuchi perehodu do susidskoyi gromadi i stvorennyu derzhavi Nayavnist vlasnih monet svidchila vzhe pro rozvitok zovnishnoyi torgivli osnovnimi napryamkami yakoyi buli derzhavi Indostanu i Tibet Pro ce svidchit velika kilkist znajdenoyi importnoyi keramiki ReligiyaOsnovu stanoviv induyizm hocha zberigalisya miscevi poganski viruvannya Pislya vtrati gegemoniyi syudi postupovo stav pronikati buddizm u formi shkoli tgeravada Des z VIII st ostannij staye panivnoyu religiyeyu PrimitkiKhinbe Aung UNESCO Myanmar s first site inscribed to World Heritage List PDF The New Light of Myanmar Archived from the original PDF on 1 July 2015 DzherelaThaw Aung 1968 Report on Excavation at Beikthano University of Michigan Revolutionary Government of the Union of Burma Ministry of Union Culture Aung Thwin Michael 1996 Kingdom of Bagan In Gillian Cribbs ed Myanmar Land of the Spirits Guernsey Co amp Bear Productions ISBN 0 9527665 0 7 Hans Dietrich Kahlke Ausgrabungen in aller Welt Leipzig Jena Berlin 1972 Richmond Simon Bush Austin 2014 Lonely Planet Myanmar Burma Lonely Planet Publications ISBN 978 1 74360 019 1