П'єр Буге́р (фр. Pierre Bouguér; 16 лютого 1698, Ле-Круазік — 15 серпня 1758, Париж) — французький фізик і астроном, засновник фотометрії. Відомий працями з теорії корабля, геодезії, гідрографії та інших галузей знань. Розробив методи вимірювання сили світла. Встановив закон ослаблення світла (закон Бугера — Ламберта — Бера).
П'єр Бугер | |
---|---|
Pierre Bouguér | |
![]() | |
Народився | 16 лютого 1698 Ле-Круазік, |
Помер | 15 серпня 1758 (60 років) Париж, |
Країна | |
Діяльність | гідрограф, мандрівник-дослідник, математик, фізик, астроном |
Alma mater | єзуїтський колегіум |
Галузь | фізика, астрономія, навігація |
Вчене звання | професор гідрографії |
Вчителі | d |
Членство | Лондонське королівське товариство Французька академія наук d |
Відомий завдяки: | законом Бугера-Ламберта-Бера |
Батько | d |
Нагороди | |
Біографічні дані
П'єр Бугер народився в місті Ле-Круазік (історична область Нижня Бретань) у сім'ї Жана Бугера і Франсуази Жоссо. Батько зробив винятково великий вплив на формування особистості сина. Жан Бугер був «королівським професором гідрографії», що відповідало посадовим особам на морській службі, які мали право на викладання. Він був видатним для свого часу знавцем морської справи, добре знав фізику і математику. Написаний ним повний курс навігації витримав два видання (1698 і 1706 рр.).
П'єр навчався в єзуїтському колегіумі — закритому навчальному закладі з шестирічним терміном навчання, причому показав особливі здібності до точних наук. Він ще не закінчив навчання, коли помер батько, залишивши йому і братові скромний маєток. Після суворого іспиту п'ятнадцятирічний П'єр отримав посаду, яку обіймав батько. Одночасно з викладанням він продовжував поповнювати свої знання фізики, астрономії і морської справи. Великий вплив на подальшу долю Бугера зробило знайомство з працями, а потім і особисте знайомство з відомим фізиком і математиком Жаном-Жаком Дорту де Мераном (1678–1771), членом Французької академії наук і першим обраним почесним членом Петербурзької академії наук. Під його впливом Бугер провів перші свої дослідження і опублікував перші свої наукові праці.
У 1730 році Бугер був переведений королівським гідрографом до Гавру. У 1731 році Французька академія прийняла його до свого складу зі званням «приєднаного» (що можна приблизно порівняти з нинішнім званням члена-кореспондента), а на початку 1735 року ввела у свій основний склад (так званих довічних «членів-пенсіонерів»).
У 1735 році Академія наук вирішила відправити дві експедиції — одну в екваторіальну Америку (в Перу), іншу до полярного кола, в Лапландію, з метою визначення довжини градуса меридіана в як можливо найвіддаленіших за широтою точках і таким чином експериментально вирішити питання — чи відхиляється форма Землі від сфери. Опублікована Бугером за рік до цього робота про форму Землі сприяла призначенням його одним з керівників експедиції в Перу. Другим був призначений Шарль Марі де ла Кондамін, член Академій в Парижі та Берліні, астроном і досвідчений мандрівник. Північна експедиція виявилася відносно короткою — вона тривала 15 місяців. Експедиція південної групи тривала багато років, проходила у надзвичайно складних гірських умовах і, до того ж, неодноразово піддавалася нападам місцевого населення.
У результаті ретельних вимірів було отримано, що довжина 1° на екваторі становить 110,6 км (56748 туаз). Спільно з результатами північної експедиції, що отримала для 1° величину 111,9 км (57 422 туаз) ці вимірювання дозволили підтвердити гіпотезу про форму Землі як сфероїда. На честь цієї події була навіть викарбувана медаль, на якій зображений Бугер, що спирається на земну кулю і злегка її сплющує.
Бугер повернувся до Франції в червні 1744 року. Досвід тривалих морських переходів сприяв проведенню ним нових досліджень у корабельній справі та навігації.
Останні два роки життя, будучи вже тяжко хворим, Бугер працював над своїм найвідомішим твором — «Оптичним трактатом про градацію світла», істотно переробленим і доповненим в порівнянні з виданим в 1729 році «Дослідженням градації світла» У серпні 1758 року він відвіз рукопис видавцеві, але побачити його надрукованим йому вже не довелося. Через кілька днів після поїздки, 15 серпня 1758 Бугер помер.
Наукові здобутки
У своїй першій роботі Бугер вирішив одну з фотометричних задач, поставлених Ж. Ж. де Мераном у 1721 році — про оцінку прозорості атмосфери шляхом вимірювання світла від Сонця при різних його висотах. Використовуючи єдине доступне йому джерело порівняння — калібровані свічки, Бугер знайшов спосіб порівняння освітлення від небесних світил і, зокрема, визначив, що світло повного Місяця в 300 тисяч разів слабше від світла Сонця при однаковій їх висоті над горизонтом. Робота «Порівняння сили світла Сонця, Місяця і багатьох свічок» була опублікована лише через декілька років (у 1726 році) — позначилася його відірваність від Парижа та від Академії наук.
Меран сприяв появі й декількох наступних праць Бугера, виконаних на теми від Академії наук. Три з них отримали премії Академії — «Про корабельні щогли», «Про найкращий метод спостереження висоти зірок над рівнем моря», «Про найкращий метод слідкування за коливаннями компаса в морі». Посада, яку займав Бугер і зумовила подальші його інтереси — фотометрія, морська справа, астрономія.
У 1729 році Бугер опублікував книгу «Дослідження градації світла», яка є продовженням його роботи 1726 року. Тут він запропонував способи вимірювання ослаблення світла при проходженні його через атмосферу і морську воду. Він став першими з відомих вчених, який написав про основоположний закон фотометрії, що зараз відомий як закон Бугера — Ламберта — Бера.
У 1734 році він опублікував теоретичну роботу «Порівняння двох законів, яким Земля та інші планети повинні підпорядковуватись щодо форми фігури, яку вони набувають під впливом сили тяжіння».
Під час морської експедиції (1735–1744 рр.) Бугер провів цілу низку досліджень. Так, він провів спостереження на різних висотах астрономічної і земної рефракції. Визначив, що під впливом тяжіння висок відхиляється в бік гори (згаслий вулкан Чимборасо) майже на 8". Вимірювання дальності видимості покритої снігом вершини Чимборасо дозволили йому оцінити величину розсіювання світла повітрям. Він неодноразово піднімався з барометром і термометром на висоту понад 4,5 км з метою вивчити зміну тиску і температури з висотою. Детальний опис проведених експериментів міститься в його книзі «Форма Землі, отримана за спостереженнями панів Бугера і де ла Кондаміна». Окрім безпосередньо результатів вимірів, він включив у цю працю детальні описи самої подорожі, країн, в яких велися спостереження, і народів, що їх населяли.
Після повернення з морської подорожі Бугер опублікував роботи з корабельної справи і навігації «Трактат про корабель, його конструкція та рух», «Нова конструкція лага» і велику працю «Новий твір по навігації, що містить теорію і практику штурманського мистецтва» (три французькі видання — у 1753, 1761 і 1792 рр., чотири у перекладі російською — у 1764, 1785, 1799 і 1802 рр.).
У подальшому Бугер виконав ряд робіт з оптики, астрономії, навігації, геодезії, механіки. Серед них дослідження з фотометрії, вимірювання паралакса Місяця, розширення повітря, вимірювання довжини градуса меридіана між Парижем і Ам'єном та інші. У 1757 році виходить чергове його керівництво з управління кораблем.
Остання книга «Оптичний трактат про градацію світла» вийшла у 1760 році вже після смерті автора.
Див. також
- 8190 Буґер — астероїд, названий на честь науковця.
- Бугер (місячний кратер) — кратер на Місяці, що носить ім'я П'єра Бугера.
- Метод Бугера
Примітки
- Pierre Bouguer De la manière de determiner la figure de la Terre par la mesure des degrés de latitude et de longitude. Mém. Ac. Sc. Paris, 1736.
- Pierre Bouguer Traité d'optique sur la gradation de la lumière. Paris, 1760
- Pierre Bouguer// Comparaison de la force de la lumière du soleil, de la lune et des plusieurs chandelles. Mèm. Ac. Sc. Paris, 1726.
- Pierre Bouguer Mémoire sur la mâture des vaisseaux. Paris, 1727.
- Pierre Bouguer Méthode d'observer sur mer les hauteurs des asters. Paris, 1729.
- Pierre Bouguer De la Méthode d'observer en mer la déclinaison de la boussole. Paris, 1731.
- Pierre Bouguer L'Essai d'Optique sur la gradation de la lumière. Paris, 1729.
- Pierre Bouguer Comparaison de deux lois que laTerre et les autres planétes doivent observer dans la figure que la pésanteur leur fait prendre. Mém. Ac. Sc. Paris, 1934.
- Pierre Bouguer La figure de la Terre, déterminée par les observations des Messieurs Bouguer et de la Condamine. Paris, 1749.
- Pierre Bouguer Traité du navire, de sa construction et de ses mouvements. Paris, 1746.
- Pierre Bouguer Sur une nouvelle construction du Loch etc. Mém. Ac. Sc. Paris, 1747.
- Pierre Bouguer Nouveau traité de navigation contenant la theorie et la pratique du pilotagt". Paris, 1753.
- Lutz D. Schmadel. Dictionary of Minor Planet Names. — 5-th Edition. — Berlin, Heidelberg : Springer-Verlag, 2003. — 992 (XVI) с. — .
- Довідник міжнародного астрономічного союзу
Джерела
- Гершун А. А. Очерк жизни и трудов П. Бугера // Пьер Бугер. Оптический трактат о градации света. — Л.: АН СССР, 1950. — С. 327–400
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
P yer Buge r fr Pierre Bouguer 16 lyutogo 1698 16980216 Le Kruazik 15 serpnya 1758 Parizh francuzkij fizik i astronom zasnovnik fotometriyi Vidomij pracyami z teoriyi korablya geodeziyi gidrografiyi ta inshih galuzej znan Rozrobiv metodi vimiryuvannya sili svitla Vstanoviv zakon oslablennya svitla zakon Bugera Lamberta Bera P yer BugerPierre BouguerNarodivsya 16 lyutogo 1698 1698 02 16 Le Kruazik FranciyaPomer 15 serpnya 1758 1758 08 15 60 rokiv Parizh FranciyaKrayina FranciyaDiyalnist gidrograf mandrivnik doslidnik matematik fizik astronomAlma mater yezuyitskij kolegiumGaluz fizika astronomiya navigaciyaVchene zvannya profesor gidrografiyiVchiteli dChlenstvo Londonske korolivske tovaristvo Francuzka akademiya nauk dVidomij zavdyaki zakonom Bugera Lamberta BeraBatko dNagorodi chlen Londonskogo korolivskogo tovaristva P yer Buger u VikishovishiBiografichni daniP yer Buger narodivsya v misti Le Kruazik istorichna oblast Nizhnya Bretan u sim yi Zhana Bugera i Fransuazi Zhosso Batko zrobiv vinyatkovo velikij vpliv na formuvannya osobistosti sina Zhan Buger buv korolivskim profesorom gidrografiyi sho vidpovidalo posadovim osobam na morskij sluzhbi yaki mali pravo na vikladannya Vin buv vidatnim dlya svogo chasu znavcem morskoyi spravi dobre znav fiziku i matematiku Napisanij nim povnij kurs navigaciyi vitrimav dva vidannya 1698 i 1706 rr P yer navchavsya v yezuyitskomu kolegiumi zakritomu navchalnomu zakladi z shestirichnim terminom navchannya prichomu pokazav osoblivi zdibnosti do tochnih nauk Vin she ne zakinchiv navchannya koli pomer batko zalishivshi jomu i bratovi skromnij mayetok Pislya suvorogo ispitu p yatnadcyatirichnij P yer otrimav posadu yaku obijmav batko Odnochasno z vikladannyam vin prodovzhuvav popovnyuvati svoyi znannya fiziki astronomiyi i morskoyi spravi Velikij vpliv na podalshu dolyu Bugera zrobilo znajomstvo z pracyami a potim i osobiste znajomstvo z vidomim fizikom i matematikom Zhanom Zhakom Dortu de Meranom 1678 1771 chlenom Francuzkoyi akademiyi nauk i pershim obranim pochesnim chlenom Peterburzkoyi akademiyi nauk Pid jogo vplivom Buger proviv pershi svoyi doslidzhennya i opublikuvav pershi svoyi naukovi praci U 1730 roci Buger buv perevedenij korolivskim gidrografom do Gavru U 1731 roci Francuzka akademiya prijnyala jogo do svogo skladu zi zvannyam priyednanogo sho mozhna priblizno porivnyati z ninishnim zvannyam chlena korespondenta a na pochatku 1735 roku vvela u svij osnovnij sklad tak zvanih dovichnih chleniv pensioneriv U 1735 roci Akademiya nauk virishila vidpraviti dvi ekspediciyi odnu v ekvatorialnu Ameriku v Peru inshu do polyarnogo kola v Laplandiyu z metoyu viznachennya dovzhini gradusa meridiana v yak mozhlivo najviddalenishih za shirotoyu tochkah i takim chinom eksperimentalno virishiti pitannya chi vidhilyayetsya forma Zemli vid sferi Opublikovana Bugerom za rik do cogo robota pro formu Zemli spriyala priznachennyam jogo odnim z kerivnikiv ekspediciyi v Peru Drugim buv priznachenij Sharl Mari de la Kondamin chlen Akademij v Parizhi ta Berlini astronom i dosvidchenij mandrivnik Pivnichna ekspediciya viyavilasya vidnosno korotkoyu vona trivala 15 misyaciv Ekspediciya pivdennoyi grupi trivala bagato rokiv prohodila u nadzvichajno skladnih girskih umovah i do togo zh neodnorazovo piddavalasya napadam miscevogo naselennya U rezultati retelnih vimiriv bulo otrimano sho dovzhina 1 na ekvatori stanovit 110 6 km 56748 tuaz Spilno z rezultatami pivnichnoyi ekspediciyi sho otrimala dlya 1 velichinu 111 9 km 57 422 tuaz ci vimiryuvannya dozvolili pidtverditi gipotezu pro formu Zemli yak sferoyida Na chest ciyeyi podiyi bula navit vikarbuvana medal na yakij zobrazhenij Buger sho spirayetsya na zemnu kulyu i zlegka yiyi splyushuye Buger povernuvsya do Franciyi v chervni 1744 roku Dosvid trivalih morskih perehodiv spriyav provedennyu nim novih doslidzhen u korabelnij spravi ta navigaciyi Ostanni dva roki zhittya buduchi vzhe tyazhko hvorim Buger pracyuvav nad svoyim najvidomishim tvorom Optichnim traktatom pro gradaciyu svitla istotno pereroblenim i dopovnenim v porivnyanni z vidanim v 1729 roci Doslidzhennyam gradaciyi svitla U serpni 1758 roku vin vidviz rukopis vidavcevi ale pobachiti jogo nadrukovanim jomu vzhe ne dovelosya Cherez kilka dniv pislya poyizdki 15 serpnya 1758 Buger pomer Naukovi zdobutkiU svoyij pershij roboti Buger virishiv odnu z fotometrichnih zadach postavlenih Zh Zh de Meranom u 1721 roci pro ocinku prozorosti atmosferi shlyahom vimiryuvannya svitla vid Soncya pri riznih jogo visotah Vikoristovuyuchi yedine dostupne jomu dzherelo porivnyannya kalibrovani svichki Buger znajshov sposib porivnyannya osvitlennya vid nebesnih svitil i zokrema viznachiv sho svitlo povnogo Misyacya v 300 tisyach raziv slabshe vid svitla Soncya pri odnakovij yih visoti nad gorizontom Robota Porivnyannya sili svitla Soncya Misyacya i bagatoh svichok bula opublikovana lishe cherez dekilka rokiv u 1726 roci poznachilasya jogo vidirvanist vid Parizha ta vid Akademiyi nauk Meran spriyav poyavi j dekilkoh nastupnih prac Bugera vikonanih na temi vid Akademiyi nauk Tri z nih otrimali premiyi Akademiyi Pro korabelni shogli Pro najkrashij metod sposterezhennya visoti zirok nad rivnem morya Pro najkrashij metod slidkuvannya za kolivannyami kompasa v mori Posada yaku zajmav Buger i zumovila podalshi jogo interesi fotometriya morska sprava astronomiya U 1729 roci Buger opublikuvav knigu Doslidzhennya gradaciyi svitla yaka ye prodovzhennyam jogo roboti 1726 roku Tut vin zaproponuvav sposobi vimiryuvannya oslablennya svitla pri prohodzhenni jogo cherez atmosferu i morsku vodu Vin stav pershimi z vidomih vchenih yakij napisav pro osnovopolozhnij zakon fotometriyi sho zaraz vidomij yak zakon Bugera Lamberta Bera U 1734 roci vin opublikuvav teoretichnu robotu Porivnyannya dvoh zakoniv yakim Zemlya ta inshi planeti povinni pidporyadkovuvatis shodo formi figuri yaku voni nabuvayut pid vplivom sili tyazhinnya Pid chas morskoyi ekspediciyi 1735 1744 rr Buger proviv cilu nizku doslidzhen Tak vin proviv sposterezhennya na riznih visotah astronomichnoyi i zemnoyi refrakciyi Viznachiv sho pid vplivom tyazhinnya visok vidhilyayetsya v bik gori zgaslij vulkan Chimboraso majzhe na 8 Vimiryuvannya dalnosti vidimosti pokritoyi snigom vershini Chimboraso dozvolili jomu ociniti velichinu rozsiyuvannya svitla povitryam Vin neodnorazovo pidnimavsya z barometrom i termometrom na visotu ponad 4 5 km z metoyu vivchiti zminu tisku i temperaturi z visotoyu Detalnij opis provedenih eksperimentiv mistitsya v jogo knizi Forma Zemli otrimana za sposterezhennyami paniv Bugera i de la Kondamina Okrim bezposeredno rezultativ vimiriv vin vklyuchiv u cyu pracyu detalni opisi samoyi podorozhi krayin v yakih velisya sposterezhennya i narodiv sho yih naselyali Pislya povernennya z morskoyi podorozhi Buger opublikuvav roboti z korabelnoyi spravi i navigaciyi Traktat pro korabel jogo konstrukciya ta ruh Nova konstrukciya laga i veliku pracyu Novij tvir po navigaciyi sho mistit teoriyu i praktiku shturmanskogo mistectva tri francuzki vidannya u 1753 1761 i 1792 rr chotiri u perekladi rosijskoyu u 1764 1785 1799 i 1802 rr U podalshomu Buger vikonav ryad robit z optiki astronomiyi navigaciyi geodeziyi mehaniki Sered nih doslidzhennya z fotometriyi vimiryuvannya paralaksa Misyacya rozshirennya povitrya vimiryuvannya dovzhini gradusa meridiana mizh Parizhem i Am yenom ta inshi U 1757 roci vihodit chergove jogo kerivnictvo z upravlinnya korablem Ostannya kniga Optichnij traktat pro gradaciyu svitla vijshla u 1760 roci vzhe pislya smerti avtora Div takozh8190 Buger asteroyid nazvanij na chest naukovcya Buger misyachnij krater krater na Misyaci sho nosit im ya P yera Bugera Metod BugeraPrimitkiPierre Bouguer De la maniere de determiner la figure de la Terre par la mesure des degres de latitude et de longitude Mem Ac Sc Paris 1736 Pierre Bouguer Traite d optique sur la gradation de la lumiere Paris 1760 Pierre Bouguer Comparaison de la force de la lumiere du soleil de la lune et des plusieurs chandelles Mem Ac Sc Paris 1726 Pierre Bouguer Memoire sur la mature des vaisseaux Paris 1727 Pierre Bouguer Methode d observer sur mer les hauteurs des asters Paris 1729 Pierre Bouguer De la Methode d observer en mer la declinaison de la boussole Paris 1731 Pierre Bouguer L Essai d Optique sur la gradation de la lumiere Paris 1729 Pierre Bouguer Comparaison de deux lois que laTerre et les autres planetes doivent observer dans la figure que la pesanteur leur fait prendre Mem Ac Sc Paris 1934 Pierre Bouguer La figure de la Terre determinee par les observations des Messieurs Bouguer et de la Condamine Paris 1749 Pierre Bouguer Traite du navire de sa construction et de ses mouvements Paris 1746 Pierre Bouguer Sur une nouvelle construction du Loch etc Mem Ac Sc Paris 1747 Pierre Bouguer Nouveau traite de navigation contenant la theorie et la pratique du pilotagt Paris 1753 Lutz D Schmadel Dictionary of Minor Planet Names 5 th Edition Berlin Heidelberg Springer Verlag 2003 992 XVI s ISBN 3 540 00238 3 Dovidnik mizhnarodnogo astronomichnogo soyuzuDzherelaGershun A A Ocherk zhizni i trudov P Bugera Per Buger Opticheskij traktat o gradacii sveta L AN SSSR 1950 S 327 400