Іва́н Володи́мирович Мічу́рін (нар. 15 (27) вересня 1855, Рязанська губернія, Російська імперія — пом. 7 червня 1935, Мічурінськ, Тамбовська область, СРСР) — російський біолог і селекціонер-помолог, автор багатьох сортів плодово-ягідних культур, почесний член АН СРСР (1935), академік ВАСГНІЛ (1935). Розробив методи селекції плодово-ягодних рослин, головним чином — (підбір батьківських пар, подолання несхрещуваності та ін.).
Мічурін Іван Володимирович | |
---|---|
рос. Иван Мичурин | |
![]() | |
Народився | 15 (27) жовтня 1855 d, d, Рязанська губернія, Російська імперія |
Помер | 7 червня 1935[1][2][…] (79 років) Мічурінськ, Воронезька область, РСФРР, СРСР |
Поховання | Мічурінськ |
Громадянство | ![]() |
Діяльність | ботанік, генетик, помолог |
Галузь | біологія і ботаніка |
Відомий завдяки | ботаніка |
Членство | Академія наук СРСР |
Нагороди | |
Сайт | imichurin.narod.ru/Index.html |
|
Життєпис
Прадід І. В. Мічуріна Іван Наумович і дід Іван Іванович Мічурін були полупанками дворянами і учасниками Франко-російської війни 1812 року. І. В. Мічурін продовжив сімейну традицію, оскільки не лише його батько, Володимир Іванович, а й дід, Іван Іванович, а також прадід, Іван Наумович, жваво цікавилися садівництвом і зібрали багату колекцію плодових дерев та бібліотеку сільськогосподарської літератури.
«Чи то в спадок мені від діда (Івана Івановича), який доклав багато зусиль під час розведення великого саду …: у Рязанській губернії, або, можливо, ще від прадіда (Івана Наумовича), теж відомого садівника, який жив у Калузькій губернії, де й дотепер відомі кілька сортів груш під назвою Мічурінські, а, можливо, що й особистий приклад батька, який теж багато працював над розведенням свого саду, — сильно вплинув на мене ще в ранньому дитинстві».
— Мічурін, 1914 р.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlptTDAxcFkyaDFjbWx1WDJGMFgzUm9aVjloWjJWZmIyWmZabWwyWlM1cWNHY3ZNVFV3Y0hndFRXbGphSFZ5YVc1ZllYUmZkR2hsWDJGblpWOXZabDltYVhabExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Батько І. В. Мічуріна, Володимир Іванович, отримав домашню освіту. Він служив на Тульському збройовому заводі ім. Петра Першого як приймальник зброї. Вийшов у відставку в чині губернського секретаря, і оселився у своєму маєтку «Вершина» (при селі Юмашівка, Пронського повіту, Рязанської губернії), де займався садівництвом і бджільництвом. Він був пов'язаний з Вільним економічним товариством, від якого отримував літературу та насіння сільськогосподарських культур. Взимку та восени Володимир Іванович у себе вдома навчав грамоти селянських дітей.
В. Б. Говорухіна і Л. П. Перегудова стверджують, що Іван Володимирович Мічурін народився сьомою за ліком дитиною, а його брати й сестри померли ще дітьми.
Мати, Марія Петрівна, що вирізнялася слабким здоров'ям, захворіла на гарячку й померла в тридцять років, коли І. В. Мічуріну було чотири.
Хлопчик займався з батьком у саду (садіннями і щепленнями), а також на пасіці. У восьмирічному віці досконало вмів робити [en], копулювання й аблактування рослин.
У дитинстві, якщо не брати до уваги одиничних екскурсій до руїн татарської фортеці в околицях Юмашевки, його часто бачили в саду й біля ставка, зайнятим риболовлею. Вирізнявся серед однолітків пристрасною любов'ю до занять з рослинами. Навчався спочатку вдома, а потім у Пронському повітовому училищі Рязанської губернії, присвячуючи вільний та канікулярний час праці в саду. 19 червня 1872 закінчив Пронське повітове училище, після чого батько готував сина за курсом гімназії до вступу до [ru].
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZoTHlWRU1DVTVOQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUXlWRU1DVTVReVZFTUNWQ09DVkVNU1U0TnlWRU1TVTRNeVZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ01DNXFjR2N2TXpBd2NIZ3RKVVF3SlRrMEpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkRKVVF3SlRsREpVUXdKVUk0SlVReEpUZzNKVVF4SlRnekpVUXhKVGd3SlVRd0pVSTRKVVF3SlVKRUpVUXdKVUl3TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
У цей час батько несподівано захворів. Н. А. Макарова стверджує, що він з'їхав з глузду й перебував на лікуванні в Рязані.
Маєток був закладений і проданий за борги. Дядько, Лев Іванович, допоміг Мічуріну влаштуватися в Рязанську губернську гімназію. Тітка, Тетяна Іванівна, яка теж захоплено займалася садівництвом, хоч і мала певні матеріальні труднощі, але взяла на себе турботу про Івана Володимировича.
Мічуріна виключили з гімназії в 1872 році за «неповагу до начальства». А. Н. Бахарєв у біографічній довідці в книзі Мічуріна стверджує, що приводом до виключення був випадок, коли, вітаючись на вулиці з директором гімназії, гімназист Мічурін «через сильний мороз та хворобу вуха не встиг зняти перед ним шапку», тоді як дійсною причиною він називає відмову дядька, Льва Івановича, дати хабаря директору гімназії Оранському.
У 1872 р. Мічурін перебрався до Козлова (згодом Мічурінськ), околиці якого він довго не полишав, практично до кінця життя.
Наприкінці 1872 року І. В. Мічурін отримав місце комерційного конторника товарної контори станції Козлов (Рязано-Уральська залізниця, пізніше — станція Мічурінськ, Московсько-Рязанської залізниці), з окладом 12 рублів на місяць і 16-годинним робочим днем.
У 1874 році Мічурін обіймає посаду товарного касира, а потім і одного з помічників начальника тієї ж станції. За твердженням біографа А. Бахарєва, посаду помічника начальника станції Мічурін втратив через конфлікт («їдке глузування») з начальником станції Еверлінгом.
З 1876 по 1889 р. Мічурін — монтер годинників і сигнальних апаратів на ділянці залізниці Козлов — Лебедянь.
У 1874 р. одружився з Олександрою Василівною Петрушиною, дочкою робочого гуральні.
«Одружений 28 серпня 1874 року з міщанкою міста Козлова Олександрою Василівною Петрушиною, яка народилася 1858 року. Від цього шлюбу маю двох дітей: сина Миколу, який народився в 1876 році, і дочку Марію, яка народилася в 1877 році».
— І. В. Мічурін у відповіді на запит департаменту землеробства, 10 листопада 1911 р.
Маючи нестачу коштів, Мічурін відкрив у місті, при своїй квартирі, годинникову майстерню. За твердженням А. Бахарєва, «після повернення з чергування Мічуріну доводилося сидіти далеко за північ, займаючись лагодженням годинників і ремонтом різних приладів».
Вільний час І. В. Мічурін присвятив роботам зі створення нових сортів плодово-ягідних культур. 1875 року взяв у оренду за 3 рублі на місяць порожню міську садибу в околиці м. Козлова площею 130 кв. саженів (близько 500 кв. метрів) «з невеликою частиною занедбаного садка», де почав проводити досліди з селекції рослин. Там він зібрав колекцію плодово-ягідних рослин в якій було 600 з гаком видів. «Скоро орендована мною садиба, — писав він, — настільки була переповнена рослинами, що далі не було ніякої можливості вести на ній справи».
«Упродовж 5 років годі й думати про придбання землі. І витрати по можливості треба скорочувати до крайніх меж. А після продажу частини прищеп і дичок, на шостому (тобто в 1893 р.) приблизно 5 000 шт., На суму 1000 рублів (тобто по 20 копійок), можна придбати і землю, обгородити її і засадити … Посадити між дерев і по забору. Вважаючи по 4 вершка на кожну рослину, можна протриматися три роки».
— І. В. Мічурін, у своєму щоденнику за 1887 р.
На початку осені Мічурін переходить на квартиру в будинку Лебедєвих, на Московській вулиці, з садибою і садом. За свідченням сучасника Мічуріна І. А. Горбунова, через два роки Мічурін придбав за допомогою банку цей будинок з садибою, який він одразу ж заклав через відсутність коштів і великі борги на 18 років. На цій садибі Мічурін вивів перші сорти: малина Комерція (сіянець Колосальної Шефера), вишні Гріот грушоподібний, дрібнолиста напівкарликова, Родюча і міжвидовий гібридний сорт вишні Краса півночі (вишня Володимирська рання × черешня Вінклера біла). Сюди він переніс усю колекцію садових рослин із садиби Горбунових. Але через кілька років і ця садиба виявилася переповненою рослинами.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkU0TDAxcFkyaDFjbWx1WHpBd01EUmZjSEpwZG1sMmEyRXVhbkJuTHpJd01IQjRMVTFwWTJoMWNtbHVYekF3TURSZmNISnBkbWwyYTJFdWFuQm4uanBn.jpg)
На початку осені 1887 року Мічурін дізнався, що священик приміської слободи Панське, Ястребов, продає ділянку землі за сім кілометрів від міста біля слободи , під «Кручею», на березі річки Лісовий Воронеж. З-поміж 12 1/2 десятин (близько 13,15 га) ділянки в справу могла піти лише половина, оскільки інша половина була під річкою, кручею, чагарником і іншим неоковирлом, однак Мічурін був дуже задоволений ділянкою. Через брак коштів угоду не могли укласти до лютого 1888 року. А. Бахарєв стверджує, що «Вся осінь і більша частина зими 1887—1888 рр. пішли на гарячкове добування грошей при непосильній праці, що доходила до знемоги». 26 травня 1888 купівля землі відбулася, після чого в розпорядженні Мічуріна залишилося 7 рублів і великі борги під заставу половини землі. Через брак коштів члени сім'ї Мічуріних носили рослини з міської ділянки за 7 км на плечах. Оскільки на новій ділянці не було будинку, ходили за 14 км пішки, і два сезони жили в курені. Мічурін був змушений продовжувати роботу монтером ще один рік. Від 1888 року ця ділянка поблизу слободи Турмасово стала одним з перших у Росії селекційних розсадників. Згодом це — центральна садиба радгоспу-саду ім. І. В. Мічуріна, з площею 2500 га садів з мічурінським сортиментом.
У 1893—1896 рр., коли в розпліднику в Турмасово вже були тисячі гібридних сіянців сливи, черешні, абрикоси та винограду, Мічурін переконується в безуспішності методу акліматизації шляхом щеплення і робить висновок, що ґрунт розплідника — потужний чорнозем, — є жирний і «балує» гібриди, роблячи їх менш стійкими до спустошливої для теплолюбних сортів «російської зими».
1900 року Мічурін переніс насадження на ділянку з біднішими ґрунтами «щоб забезпечити „спартанське“ виховання гібридів».
У 1906 році побачили світ перші наукові роботи І. В. Мічуріна, присвячені проблемам виведення нових сортів плодових дерев.
1912 року нагороджений орденом Святої Анни 3-го ступеня.
В автобіографії Мічурін писав:
«Мені рішуче немає часу займатися цими майже щоденними відвідуваннями різних панів інспекторів, сільськогосподарських і садових інструкторів, лісівників тощо. Їм добре роз'їжджати, — витрату часу їм оплачують 20-м числом, а мені необхідно працювати. Для мене кожна година має ціну; я цілий день у розпліднику, а до половини ночі проводиш за кореспонденцією, якої, до речі сказати, така маса з усіх кінців Росії, а останнім часом і з-за кордону».
1913 року Мічурін відмовився від пропозиції Департаменту землеробства США переїхати до Америки або продати свою колекцію рослин. Однак існують дані, за якими спочатку Мічурін розглядав можливість продажу своєї колекції американцям. Про це він, зокрема, писав російському садівникові А. Д. Воєйкову. Можливо, що здійсненню цих планів завадив початок першої світової війни в 1914 році.
Влітку 1915 року, під час Першої світової війни, у Козлові лютувала епідемія холери. Того року померла дружина Мічуріна — Олександра Василівна.
У той самий рік рясний паводок ранньою весною затопив розплідник, після чого сильні морози і спад води зруйнували кригою школу двохрічок, призначених на продаж. При цьому загинуло багато гібридів.
Однак, в роки війни Мічурін знайшов підтвердження низки своїх суджень і поглядів стосовно закону успадкування у рослин і методики виведення сортів. Це утримало Мічуріна на колишньому рівні його діяльності, дозволивши Івану Володимировичу придушити особисте горе. Майже кожен номер журналу «Прогресивне садівництво та городництво» починався з передовиці Мічуріна. Тоді почало плодоносити багато гібридів: «бельфлер» × «китайка», «антонівка» × «яблуня Недзвецького», «білий зимовий кальвіль» × «китайка», «ренет ананасний» × «китайка», «уссурійська груша» × «бере діль», «уссурійська» × «бере Гарніш Гарницький», «бере Лігеля» × «сіянець бергамота» тощо. Саме тоді відбулось перше плодоношення актинідії «коломікта» і перше цвітіння лілії «фіалкової» та інших гібридів.
У 1916 році студентський гурток любителів садівництва при Петровській сільськогосподарській академії надіслав запит Мічуріну, чи вийшла з друку його капітальна праця про виведення нових сортів плодових рослин. Мічурін, однак, скаржився на брак коштів і персоналу для наукової обробки накопиченого матеріалу.
«Справа в тому, що для видання такого складного і дуже об'ємного твору будуть потрібні великі кошти, а їх немає. Крім того, для наукової обробки і систематичного викладу декількох тисяч сторінок тексту і кількох сотень фотографічних знімків з натури, що накопичилися протягом 49 років, необхідно докласти багато зусиль.»
До революції в розпліднику Мічуріна було понад 900 сортів рослин, виписаних з США, Франції, Німеччини, Японії та інших країн.
Діяльність Мічуріна після революції 1917 року
Не полишаючи свого розплідника протягом усього періоду Лютневої революції 1917 року, на другий же день після Жовтневого перевороту 1917 року, попри стрілянину, що тривала на вулицях, Мічурін з'явився в щойно організований повітовий земельний відділ, де зустрівся з колишнім наймитом Дєдовим — комісаром земельного відділу — і заявив йому: «Я хочу працювати для нової влади». Останній наказав того ж дня скликати в справі Мічуріна засідання колегії, обіцяв поставити до відома Наркомзем і запропонував земельному комітету Донської слободи вжити заходів для охорони розплідника. Дєдов надав Мічуріну та його родині матеріальну та продовольчу допомогу.
1934 року на базі розплідника Мічуріна створили генетичну лабораторію, на початку ХХІ ст. — Всеросійський НДІ генетики та селекції плодових рослин ім. І. В. Мічуріна ([ru] РАСГН), що займається розробкою методів виведення нових сортів плодових культур, селекційною роботою. В результаті плідної діяльності вченого місто Мічурінськ перетворилось на загальноросійський центр садівництва, згодом тут також з'явився [ru], [ru]. Мічурінський район має великі плодорозсадники й плодівницькі господарства. 18 липня 1918 Дєдов писав Мічуріну:
«Надаючи при цьому копію постанови Колегії від 29 червня і копії звернень до місцевої ради і Московського комісаріату землеробства, агрономічний відділ просить Вас, Іван Володимирович, спокійно продовжувати Вашу виключно корисну для батьківщини роботу …»
29 червня 1918 Колегія Козловського повітового комісаріату землеробства, вивчивши розплідник Мічуріна, на своєму засіданні прийняла постанову про його націоналізацію:
«Оскільки плодовий розплідник Мічуріна при Донський слободі, на площі 9 десятин, за наявними в комісаріаті документальними даними є єдиним в Росії з виведення нових сортів плодових рослин, … визнати розплідник недоторканним, залишити його тимчасово до передачі у відання Центрального комітету (Наркомзем) за повітовим комісаріатом, про що повідомити відповідні волосну й місцеву ради, Мічуріну надати право на користування розплідником у розмірі 9 десятин і просити продовжувати корисну для держави роботу на свій розсуд. На проведення робіт видати допомогу у розмірі 3000 руб., Одночасно з цим повідомити про цю постанову Московський комісаріат землеробства (Наркомзем) з проханням прийняти зазначений розплідник у своє відання та під своє керівництво».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemsyTDAxcFkyaDFjbWx1WDNKbGNISmZiM1JrTG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxTmFXTm9kWEpwYmw5eVpYQnlYMjkwWkM1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemczTDAxcFkyaDFjbWx1WDNCb2VYTmZiR0ZpTG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxTmFXTm9kWEpwYmw5d2FIbHpYMnhoWWk1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZqTDAxcFkyaDFjbWx1WDJodmRYTmxYMkYxZEc4dWFuQm5Mekl3TUhCNExVMXBZMmgxY21sdVgyaHZkWE5sWDJGMWRHOHVhbkJuLmpwZw==.jpg)
22 листопада 1918 року Народний комісаріат землеробства прийняв розплідник у своє відання, затвердивши І. В. Мічуріна на посаді завідувача з правом запрошувати персонал для ширшого впровадження справи.
До весни 1919 року кількість експериментів у саду Мічуріна зросла до декількох сотень. Разом з цим Мічурін брав участь в агрономічних роботах Наркомзему, консультував фахівців сільського господарства з питань селекції, боротьби з посухою, підняття врожайності, відвідував місцеві агрономічні наради.
У своїй статті 1919 Мічурін закликав агрономів працювати на користь нового суспільного ладу:
… І в теперішніх садівників з'явиться можливість продовжувати свою діяльність за нового ладу, можливо, ще в ширшому масштабі; лише було б щире бажання працювати заради спільної користі, вести справу шляхом прогресу, а не чіплятися за попередні форми життя і не товктися на одному місці, не пускати нюні про вчорашній день. Не можна чіплятися за частину, коли ціле прагне вперед.
В ці та наступні роки Мічурін неодноразово писав:
Плодівники будуть правильно діяти в тих випадках, коли вони будуть вірні моєму постійному правилу: Ми не можемо чекати на милість від природи; взяти її у неї — наша задача.
Через нерозуміння її сенсу фраза стала символом споживацького ставлення до природи. До 1920 р. Мічурін вивів понад 150 нових гібридних сортів, серед яких були: яблунь — 45 сортів, груш — 20, вишень — 13, слив (серед них три сорти Ренклод) — 15, черешень — 6, аґрусу — 1, суниці — 1, актинідії — 5, горобини — 3, волоського горіха — 3, абрикос — 9, мигдалю — 2, айви — 2, винограду — 8, смородини — 6, малини — 4, ожини — 4, шовковиці (тутового дерева) — 2 , горіха (фундук) — 1, томатів — 1, лілії — 1, білої акації — 1. Крім нового гібридного асортименту в розпліднику було понад 800 видів вихідних рослинних форм, зібраних Мічуріним з найрізноманітніших куточків земної кулі.
Представники нового мічурінського асортименту, головним чином яблунь, груш, вишень і слив, кількістю 50 000 штук дерев були придбані в період між 1888 і 1916 роками різними аматорськими господарствами в 60 губерніях. Більшість сортів перебували в розпліднику в стані маткових дерев і не дали репродукції. У 1920 році Мічурін запросив на роботу агронома-плодовода І. С. Горшкова, який працював тоді у Козлові повітовим фахівцем з садівництва і був послідовником Мічуріна. Користуючись підтримкою місцевих органів влади, Горшков в січні 1921 року організував репродукційні відділення розплідника на землях колишнього Троїцького монастиря, який був розташований за 5 кілометрів від садиби і розплідника І. В. Мічуріна….
Наукова діяльність
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZoTDAxcFkyaDFjbWx1WHpFNU16WmZNVEk1TG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxTmFXTm9kWEpwYmw4eE9UTTJYekV5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
В автобіографії Мічурін писав:
«Через мої руки пройшли десятки тисяч дослідів. Я виростив силу-силенну нових різновидів плодових рослин, з яких вийшло кілька сотень нових сортів, придатних для культури в наших садах, причому багато з них, за своїми якостями, анітрохи не поступаються найкращим іноземним сортам.
Тепер навіть самому не віриться, як я, зі своєю слабкою, хворобливою конституцією міг витримати все це. Тільки всеохопна пристрасть, до повного самозабуття, могла надати ту неймовірну стійкість організму, при якій людина стає здатною виконати непосильну для неї працю …
Я, наскільки пам'ятаю себе, завжди і цілком був поглинений лише одним прагненням вирощувати ті чи інші рослини і настільки сильним було те захоплення, що я майже зовсім не помічав багатьох інших деталей життя; вони якось всі пройшли повз мене і майже не залишили сліду в пам'яті.»…
У 45-річному віці (1900 рік) Мічурін встановив жорсткий режим робочого часу, який залишився незмінним до кінця його життя. Вставши о 5 ранку, Мічурін до 12 годин працював у розпліднику з перервою на чай о 8-й годині ранку, до півгодинного обіду о 12-й знову працював у розпліднику, після чого витрачав півтори години на читання газет і перегляд спеціальних періодичних журналів, годину на відпочинок. Від 3-ї до 5-ї години Мічурін працював у розпліднику або кімнаті, залежно від обставин і погоди, о 9-й вечора 20-тихвилинна вечеря, до півночі робота над кореспонденціями і потім сон. Кімната Мічуріна була кабінетом, лабораторією, бібліотекою, майстернею точної механіки та оптики і навіть кузнею (винайдені інструменти: секатори, гайфуси, барометри, окулірувальна машина тощо). Устаткування Мічурін кував і паяв за допомогою печі власної конструкції.
Мічурін усамітнився у своїй невеликій садибі, відмовившись від спілкування, не пов'язаного з колом його професійних інтересів. Зокрема, він ігнорував тогочасне різночинне і купецьке середовище Козлова. Разом з тим, його листування з кореспондентами-садівниками та іноземними вченими і кількість відвідувачів його розплідника постійно зростали.
Влітку 1912 року канцелярія Миколи II послала в Козлов до Мічуріна одного зі своїх чільних посадовців — полковника Салова. Полковник був здивований скромним виглядом садиби Мічуріна, яка складалася з цегляного флігеля і плотового хліва, а також бідно вбраного її власника, на якого він спершу подумав, що то сторож. Салов обмежився оглядом плану розплідника, не заходячи в нього, і міркуваннями про святість «патріотичного обов'язку», найменший відступ від якого «межує з крамолою». Через півтора місяця Мічурін отримав два хрести: Анну 3-го ступеня і Зелений хрест «за праці з сільського господарства».
Все зростаюче паломництво до маленького будиночка і саду Мічуріна, і повна байдужість Мічуріна до церкви викликали підозри серед міщан і духовенства, і з'явилася думка про нього як про шкідливого зверхника і «фармазона». Протопоп Христофор Потапов, який закінчив духовну академію і якого вважали у Козлові за розумного і красномовного проповідника, відвідав розплідник Мічуріна через місяць після від'їзду Салова, і зажадав від нього припинення дослідів зі схрещування рослин, про що Іван Володимирович потім неодноразово згадував як про кумедний випадок зі свого життя [6]. «Твої схрещування, — заявив протопоп, — негативно впливають на релігійно-моральні помисли православних … Ти перетворив сад божий на будинок розпусти!»
Смерть
Помер 7.6.1935 р. в 9 год. 30 хв. від раку малої кривизни шлунку. Мав ще інші захворювання. Це вплинуло на роботу серця, що зупинилось.
Сторінки зі щоденника
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhrTDAxcFkyaDFjbWx1WHpBNE1GOWtibVYzYmw4eE1ESTBMbXB3Wnk4eE5UQndlQzFOYVdOb2RYSnBibDh3T0RCZlpHNWxkMjVmTVRBeU5DNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
- Сторінка з замальовками плодів з щоденника І. В. Мічуріна. Відноситься до періоду 1899-1904 рр..
- Сторінка з щоденника І. В. Мічуріна з нарисами плодів сливи. Належить до 1900-х років.
- Малюнки І. В. Мічуріна з його щоденника
- Сторінка з щоденника І. В. Мічуріна, 1904 р.
Сорти вишень Мічуріна
- Вишня «Краса півночі»
- Вишня «Надія Крупська»
- Вишня «Родюча Мічуріна»
- Вишня «Полжір»
- Вишня «Ультраплодная»
- Вишня «Ширвжиток чорна»
Сорти яблунь Мічуріна
- Яблуня «Антонівка шестисотграмова»
- Яблуня «Бельфлер-китайка»
- Яблуня «Бельфлер-рекорд», внизу - «Північний бужбон»
- Яблуня «Кандиль-китайка», зліва - плід «китайки» (мати)
- Яблуня «китайка золота рання»
- Яблуня «Пепин шафранний», знизу - «Ренет червонопрапорний»
- Яблуня «Шафран-китайка»
- Яблуня «Осавул Єрмака»
- Яблуня «Воскове»
Сорти груш Мічуріна
- Груша «Бере зимова Мічуріна», знизу - плід груші дикої уссурійської (мати)
- Груша «Сурогат цукру»
- Груша «Толстобежка»
Сорти слив Мічуріна
- Слива «Консервна»
- Слива «Ренклод колгоспний»
- Слива «Ренклод реформа»
- Терен «Десертний»
Сорти абрикос Мічуріна
- Абрикоса «Найкращий мічурінський»
- Абрикоса «Монгол»
- Абрикоса «Сацер»
Сорти інших культур Мічуріна
- Горобина «Мічурінська десертна»
- Вгорі - ожина «Ізобільна», внизу - малина «Техас»
- Аґрус «Мавр чорний»
- Актинідія «Ананасова Мічуріна»
- Актинідія «Клара Цеткін»
Стосунки з іноземними фахівцями
У 1896 році представник Вашингтонського сільськогосподарського інституту, професор Ф. Н. Мейєр (Frank N. Meyer) вперше відвідав І. В. Мічуріна, і вивіз до США колекцію мічурінських яблунь, вишень і слив. Порівнюючи роботи Бербанка і Мічуріна, згодом він заявив:
«Все каже на користь останнього. Якби в Америці був такий Мічурін, там озолотили б його. Наскільки у Бербанка походження нового сорту таємне, настільки у Мічуріна відкрите. Походження кожного сорту докладно їм виражено, а це головне завдання виробника, — ознайомити споживачів із перевагами сорту.» — Франк Н. Мейєр, в інтерв'ю журналу «Прогресивне садівництво та городництво», 1912 р.
Плодові сорти Мічуріна були затребувані іноземними фахівцями і займали значні площі в США і Канаді. У своїй книзі «Підсумки 60-літніх робіт» Мічурін писав:
… Вишня Родюча, яку я вивів, не мала собі гідних суперників ні у нас в Союзі, ні за кордоном, і зокрема в Америці, де вишня Родюча почала розмножуватися ще 40 років тому і де нині вона займає величезні площі. — І. В. Мічурін «Підсумки шістдесятирічних робіт». Частина 2. Помологічний опис сортів, які вивів І. В. Мічурін. Вишні
У 1898 році загальноканадський з'їзд фермерів, що зібрався після суворої зими, — за словами проф. Саундерса, — «констатував, що всі старі сорти вишень як європейського, так і американського походження в Канаді вимерзли, за винятком „Родючої Мічуріна“ з м. Козлова (в Росії)».
1896 року Мічуріна обрано почесним членом американського вченого товариства «Брідерс», після чого до революції його щорічно відвідували американські професори.
На сторінках закордонної, та й нашої радянської преси мою діяльність часто порівнюють з роботою американського плодовода Лютера Бербанка. Я вважаю це порівняння неправильним. Між методами роботи Бербанка і моїми існує різниця. На це ще задовго до революції вказували американські професори, які відвідували з року в рік мій розплідник. — Праці селекційно-генетичної станції імені І. В. Мічуріна — том 11, 1934 р.
У 1913 році професор Мейєр офіційно запропонував І. В. Мічуріну від імені сільськогосподарського департаменту США переїхати до Америки й продовжити роботу в Квебеку з умовами оплати 8000 доларів на рік. Мічурін змушений був відмовитися від цієї пропозиції. Як він сам писав, підставою для відмови було погане здоров'я і вже досить поважний вік (на той момент йому було вже 58 років), тривалість подорожі і незнання англійської мови.
18 березня 1913 Мічурін отримав від завідувача відділом інтродукції департаменту землеробства США Д. Ферчайльда лист із пропозицією провести часткову або повну продаж колекції рослин.
"Наш дослідник Франк Н. Мейєр після розмов з Вами в січні написав нам, що Ви згодні надіслати нам список Ваших нових і чудових гібридів; також список дикорослих видів, які Ви зібрали, і які, на Вашу думку, більш здатні витримати кліматичні крайнощі, ніж звичайні російські різновиди цих фруктових дерев. Ці гібриди й нові види могли б виявитися корисними в наших дослідах, які ми тепер робимо з деревами та чагарниками в наших північно-західних степах. Чи не будете Ви ласкаві приготувати цей список в такій формі, щоб ми могли отримати уявлення про те, яку кількість кожного виду Ви могли б нам доставити і яку винагороду Ви бажали б отримати. Якщо Ви згодні продати весь наявний у Вас матеріал, то чи не були б Ви ласкаві призначити ціну за кожний вид окремо.
Якщо Ви бажаєте продати всю колекцію, будьте ласкаві призначити ціну за всю колекцію, і ми вирішимо: чи можемо купити її за призначену Вами ціну чи ні.
Питання щодо запаковування і пересилання матеріалу повинні вирішувати Ви. Я був би дуже радий дізнатися Вашу думку, як Ви хотіли б це зробити і скільки буде коштувати, щоб все це зробити найкращим чином …
… Я впевнений, що ми можемо прийти до угоди, яка буде взаємно вигідною для Росії і для Сполучених штатів і для Вас особисто. Якщо Ви побажаєте будь-які північноамериканські рослини для проведення дослідів над ними, ми будемо вкрай раді дістати і послати Вам їх абсолютно безкоштовно, — якщо в малій кількості.
В очікуванні відповіді від Вас, я залишаюся з повагою, Девід Ферчайльд
Судячи з усього, І. В. Мічурін ставився до подібної перспективи досить прихильно. Ще 31 січня 1913 року він писав російському садівникові і акліматизаторові А. Д. Воєйкову: «Що стосується продажу одразу всіх нових сортів рослин, то, гадаю, буде можливо порозумітися з ними (з американцями. — Вікіпедія)» [12]. Але цим планам не судилося збутися. У 1914 році почалася Перша світова війна. 1927 року з ініціативи І. С. Горшкова вийшов кінофільм «Південь у Тамбові», що пропагував досягнення Мічуріна. Фільм, крім СРСР, був показаний за кордоном (США, Німеччина, Чехословаччина, Італія, Прибалтика).
Фільм демонстрували 1929 року на річному бенкеті наукової асоціації садівників в Нью-Йорку. Спеціальний ботанічний журнал «The Floriste Exchange» з цього приводу писав:
«Як би ми не розглядали теорію, методи і результати радянського режиму, ми не можемо проте заперечувати того, що науково-дослідна робота в цій країні продовжує перебувати на високому рівні і продовжує розвиватися за енергійної та діяльної підтримки з боку радянського уряду.»
Директор радянського бюро сільськогосподарської інформації в США професор І. А. Миртов, пересилаючи І. В. Мічуріну рецензії з американських спеціальних журналів на цей кінофільм, написав:
«Мені дуже приємно повідомити Вам, що Ваша наукова й високовартісна робота стала відомою далеко за межами СРСР і то в такій наочній і переконливій формі, яка не потребує поліпшення. Показ Вашої роботи справив на американських вчених-садівників блискуче враження.»
Внесок у розвиток науки
Розробив методи селекції плодово-ягідних рослин методом віддаленої гібридизації (підбір батьківських пар, подолання несхрещуваності та інше.)
Світлини
- Пам'ятник Мічуріна. Мелітопольська дослідна станція садівництва імені М. Ф. Сидоренка
- Бюст-погруддя І. В. Мічуріна біля будівлі МДУ
- Бюст-погруддя Мічуріна в селі Федорівка, Неклинівського район, Ростовська область (2019)
- Пам'ятник Івану Мічуріну в селі Костянтинівка Знам'янського району Кіровоградської області (2021)
Примітки
- Мичурин Иван Владимирович // Большая советская энциклопедия: [в 30 т.] / под ред. А. М. Прохоров — 3-е изд. — Москва: Советская энциклопедия, 1969.
- SNAC — 2010.
- Енциклопедія Брокгауз
- Мичурин Иван Владимирович // Большая российская энциклопедия — Москва: Большая российская энциклопедия, 2004.
Література
- И. В. Мичурин в воспоминаниях современников. — Тамбов, 1963;
- Нестеров Я. С. И. В. Мичурин — основоположник научной селекции плодовых и ягодных культур. — В кн.: Достижения отечественной селекции. М., 1967;
- Энциклопедия виноградарства / гл. ред. А. И. Тимуш. — Кишинев : Гл. ред. Молдавской Советской Энциклопедии, 1986.(рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Iva n Volodi mirovich Michu rin nar 15 27 veresnya 1855 18550927 Ryazanska guberniya Rosijska imperiya pom 7 chervnya 1935 Michurinsk Tambovska oblast SRSR rosijskij biolog i selekcioner pomolog avtor bagatoh sortiv plodovo yagidnih kultur pochesnij chlen AN SRSR 1935 akademik VASGNIL 1935 Rozrobiv metodi selekciyi plodovo yagodnih roslin golovnim chinom pidbir batkivskih par podolannya neshreshuvanosti ta in Michurin Ivan Volodimirovichros Ivan MichurinNarodivsya 15 27 zhovtnya 1855 d d Ryazanska guberniya Rosijska imperiyaPomer 7 chervnya 1935 1935 06 07 1 2 79 rokiv Michurinsk Voronezka oblast RSFRR SRSRPohovannya MichurinskGromadyanstvo Rosijska imperiya SRSRDiyalnist botanik genetik pomologGaluz biologiya i botanikaVidomij zavdyaki botanikaChlenstvo Akademiya nauk SRSRNagorodiSajt imichurin narod ru Index html Mediafajli u Vikishovishi Shodo inshih lyudej z takim samim imenem ta prizvishem div Michurin ZhittyepisPradid I V Michurina Ivan Naumovich i did Ivan Ivanovich Michurin buli polupankami dvoryanami i uchasnikami Franko rosijskoyi vijni 1812 roku I V Michurin prodovzhiv simejnu tradiciyu oskilki ne lishe jogo batko Volodimir Ivanovich a j did Ivan Ivanovich a takozh pradid Ivan Naumovich zhvavo cikavilisya sadivnictvom i zibrali bagatu kolekciyu plodovih derev ta biblioteku silskogospodarskoyi literaturi Chi to v spadok meni vid dida Ivana Ivanovicha yakij doklav bagato zusil pid chas rozvedennya velikogo sadu u Ryazanskij guberniyi abo mozhlivo she vid pradida Ivana Naumovicha tezh vidomogo sadivnika yakij zhiv u Kaluzkij guberniyi de j doteper vidomi kilka sortiv grush pid nazvoyu Michurinski a mozhlivo sho j osobistij priklad batka yakij tezh bagato pracyuvav nad rozvedennyam svogo sadu silno vplinuv na mene she v rannomu ditinstvi Michurin 1914 r Michurin u p yat rokiv vbranij u kostyum kozachka Batko I V Michurina Volodimir Ivanovich otrimav domashnyu osvitu Vin sluzhiv na Tulskomu zbrojovomu zavodi im Petra Pershogo yak prijmalnik zbroyi Vijshov u vidstavku v chini gubernskogo sekretarya i oselivsya u svoyemu mayetku Vershina pri seli Yumashivka Pronskogo povitu Ryazanskoyi guberniyi de zajmavsya sadivnictvom i bdzhilnictvom Vin buv pov yazanij z Vilnim ekonomichnim tovaristvom vid yakogo otrimuvav literaturu ta nasinnya silskogospodarskih kultur Vzimku ta voseni Volodimir Ivanovich u sebe vdoma navchav gramoti selyanskih ditej V B Govoruhina i L P Peregudova stverdzhuyut sho Ivan Volodimirovich Michurin narodivsya somoyu za likom ditinoyu a jogo brati j sestri pomerli she ditmi Mati Mariya Petrivna sho viriznyalasya slabkim zdorov yam zahvorila na garyachku j pomerla v tridcyat rokiv koli I V Michurinu bulo chotiri Hlopchik zajmavsya z batkom u sadu sadinnyami i sheplennyami a takozh na pasici U vosmirichnomu vici doskonalo vmiv robiti en kopulyuvannya j ablaktuvannya roslin U ditinstvi yaksho ne brati do uvagi odinichnih ekskursij do ruyin tatarskoyi forteci v okolicyah Yumashevki jogo chasto bachili v sadu j bilya stavka zajnyatim ribolovleyu Viriznyavsya sered odnolitkiv pristrasnoyu lyubov yu do zanyat z roslinami Navchavsya spochatku vdoma a potim u Pronskomu povitovomu uchilishi Ryazanskoyi guberniyi prisvyachuyuchi vilnij ta kanikulyarnij chas praci v sadu 19 chervnya 1872 zakinchiv Pronske povitove uchilishe pislya chogo batko gotuvav sina za kursom gimnaziyi do vstupu do ru Budinok u yakomu zhiv i pracyuvav Michurin U cej chas batko nespodivano zahvoriv N A Makarova stverdzhuye sho vin z yihav z gluzdu j perebuvav na likuvanni v Ryazani Mayetok buv zakladenij i prodanij za borgi Dyadko Lev Ivanovich dopomig Michurinu vlashtuvatisya v Ryazansku gubernsku gimnaziyu Titka Tetyana Ivanivna yaka tezh zahopleno zajmalasya sadivnictvom hoch i mala pevni materialni trudnoshi ale vzyala na sebe turbotu pro Ivana Volodimirovicha Michurina viklyuchili z gimnaziyi v 1872 roci za nepovagu do nachalstva A N Baharyev u biografichnij dovidci v knizi Michurina stverdzhuye sho privodom do viklyuchennya buv vipadok koli vitayuchis na vulici z direktorom gimnaziyi gimnazist Michurin cherez silnij moroz ta hvorobu vuha ne vstig znyati pered nim shapku todi yak dijsnoyu prichinoyu vin nazivaye vidmovu dyadka Lva Ivanovicha dati habarya direktoru gimnaziyi Oranskomu U 1872 r Michurin perebravsya do Kozlova zgodom Michurinsk okolici yakogo vin dovgo ne polishav praktichno do kincya zhittya Naprikinci 1872 roku I V Michurin otrimav misce komercijnogo kontornika tovarnoyi kontori stanciyi Kozlov Ryazano Uralska zaliznicya piznishe stanciya Michurinsk Moskovsko Ryazanskoyi zaliznici z okladom 12 rubliv na misyac i 16 godinnim robochim dnem U 1874 roci Michurin obijmaye posadu tovarnogo kasira a potim i odnogo z pomichnikiv nachalnika tiyeyi zh stanciyi Za tverdzhennyam biografa A Baharyeva posadu pomichnika nachalnika stanciyi Michurin vtrativ cherez konflikt yidke gluzuvannya z nachalnikom stanciyi Everlingom Z 1876 po 1889 r Michurin monter godinnikiv i signalnih aparativ na dilyanci zaliznici Kozlov Lebedyan U 1874 r odruzhivsya z Oleksandroyu Vasilivnoyu Petrushinoyu dochkoyu robochogo guralni Odruzhenij 28 serpnya 1874 roku z mishankoyu mista Kozlova Oleksandroyu Vasilivnoyu Petrushinoyu yaka narodilasya 1858 roku Vid cogo shlyubu mayu dvoh ditej sina Mikolu yakij narodivsya v 1876 roci i dochku Mariyu yaka narodilasya v 1877 roci I V Michurin u vidpovidi na zapit departamentu zemlerobstva 10 listopada 1911 r Mayuchi nestachu koshtiv Michurin vidkriv u misti pri svoyij kvartiri godinnikovu majsternyu Za tverdzhennyam A Baharyeva pislya povernennya z cherguvannya Michurinu dovodilosya siditi daleko za pivnich zajmayuchis lagodzhennyam godinnikiv i remontom riznih priladiv Vilnij chas I V Michurin prisvyativ robotam zi stvorennya novih sortiv plodovo yagidnih kultur 1875 roku vzyav u orendu za 3 rubli na misyac porozhnyu misku sadibu v okolici m Kozlova plosheyu 130 kv sazheniv blizko 500 kv metriv z nevelikoyu chastinoyu zanedbanogo sadka de pochav provoditi doslidi z selekciyi roslin Tam vin zibrav kolekciyu plodovo yagidnih roslin v yakij bulo 600 z gakom vidiv Skoro orendovana mnoyu sadiba pisav vin nastilki bula perepovnena roslinami sho dali ne bulo niyakoyi mozhlivosti vesti na nij spravi Uprodovzh 5 rokiv godi j dumati pro pridbannya zemli I vitrati po mozhlivosti treba skorochuvati do krajnih mezh A pislya prodazhu chastini prishep i dichok na shostomu tobto v 1893 r priblizno 5 000 sht Na sumu 1000 rubliv tobto po 20 kopijok mozhna pridbati i zemlyu obgoroditi yiyi i zasaditi Posaditi mizh derev i po zaboru Vvazhayuchi po 4 vershka na kozhnu roslinu mozhna protrimatisya tri roki I V Michurin u svoyemu shodenniku za 1887 r Na pochatku oseni Michurin perehodit na kvartiru v budinku Lebedyevih na Moskovskij vulici z sadiboyu i sadom Za svidchennyam suchasnika Michurina I A Gorbunova cherez dva roki Michurin pridbav za dopomogoyu banku cej budinok z sadiboyu yakij vin odrazu zh zaklav cherez vidsutnist koshtiv i veliki borgi na 18 rokiv Na cij sadibi Michurin viviv pershi sorti malina Komerciya siyanec Kolosalnoyi Shefera vishni Griot grushopodibnij dribnolista napivkarlikova Rodyucha i mizhvidovij gibridnij sort vishni Krasa pivnochi vishnya Volodimirska rannya chereshnya Vinklera bila Syudi vin perenis usyu kolekciyu sadovih roslin iz sadibi Gorbunovih Ale cherez kilka rokiv i cya sadiba viyavilasya perepovnenoyu roslinami Malyunok Michurina zi statti Korisni poradi dlya sadivnikiv Na pochatku oseni 1887 roku Michurin diznavsya sho svyashenik primiskoyi slobodi Panske Yastrebov prodaye dilyanku zemli za sim kilometriv vid mista bilya slobodi pid Krucheyu na berezi richki Lisovij Voronezh Z pomizh 12 1 2 desyatin blizko 13 15 ga dilyanki v spravu mogla piti lishe polovina oskilki insha polovina bula pid richkoyu krucheyu chagarnikom i inshim neokovirlom odnak Michurin buv duzhe zadovolenij dilyankoyu Cherez brak koshtiv ugodu ne mogli uklasti do lyutogo 1888 roku A Baharyev stverdzhuye sho Vsya osin i bilsha chastina zimi 1887 1888 rr pishli na garyachkove dobuvannya groshej pri neposilnij praci sho dohodila do znemogi 26 travnya 1888 kupivlya zemli vidbulasya pislya chogo v rozporyadzhenni Michurina zalishilosya 7 rubliv i veliki borgi pid zastavu polovini zemli Cherez brak koshtiv chleni sim yi Michurinih nosili roslini z miskoyi dilyanki za 7 km na plechah Oskilki na novij dilyanci ne bulo budinku hodili za 14 km pishki i dva sezoni zhili v kureni Michurin buv zmushenij prodovzhuvati robotu monterom she odin rik Vid 1888 roku cya dilyanka poblizu slobodi Turmasovo stala odnim z pershih u Rosiyi selekcijnih rozsadnikiv Zgodom ce centralna sadiba radgospu sadu im I V Michurina z plosheyu 2500 ga sadiv z michurinskim sortimentom U 1893 1896 rr koli v rozplidniku v Turmasovo vzhe buli tisyachi gibridnih siyanciv slivi chereshni abrikosi ta vinogradu Michurin perekonuyetsya v bezuspishnosti metodu aklimatizaciyi shlyahom sheplennya i robit visnovok sho grunt rozplidnika potuzhnij chornozem ye zhirnij i baluye gibridi roblyachi yih mensh stijkimi do spustoshlivoyi dlya teplolyubnih sortiv rosijskoyi zimi 1900 roku Michurin perenis nasadzhennya na dilyanku z bidnishimi gruntami shob zabezpechiti spartanske vihovannya gibridiv U 1906 roci pobachili svit pershi naukovi roboti I V Michurina prisvyacheni problemam vivedennya novih sortiv plodovih derev 1912 roku nagorodzhenij ordenom Svyatoyi Anni 3 go stupenya V avtobiografiyi Michurin pisav Meni rishuche nemaye chasu zajmatisya cimi majzhe shodennimi vidviduvannyami riznih paniv inspektoriv silskogospodarskih i sadovih instruktoriv lisivnikiv tosho Yim dobre roz yizhdzhati vitratu chasu yim oplachuyut 20 m chislom a meni neobhidno pracyuvati Dlya mene kozhna godina maye cinu ya cilij den u rozplidniku a do polovini nochi provodish za korespondenciyeyu yakoyi do rechi skazati taka masa z usih kinciv Rosiyi a ostannim chasom i z za kordonu 1913 roku Michurin vidmovivsya vid propoziciyi Departamentu zemlerobstva SShA pereyihati do Ameriki abo prodati svoyu kolekciyu roslin Odnak isnuyut dani za yakimi spochatku Michurin rozglyadav mozhlivist prodazhu svoyeyi kolekciyi amerikancyam Pro ce vin zokrema pisav rosijskomu sadivnikovi A D Voyejkovu Mozhlivo sho zdijsnennyu cih planiv zavadiv pochatok pershoyi svitovoyi vijni v 1914 roci Vlitku 1915 roku pid chas Pershoyi svitovoyi vijni u Kozlovi lyutuvala epidemiya holeri Togo roku pomerla druzhina Michurina Oleksandra Vasilivna U toj samij rik ryasnij pavodok rannoyu vesnoyu zatopiv rozplidnik pislya chogo silni morozi i spad vodi zrujnuvali krigoyu shkolu dvohrichok priznachenih na prodazh Pri comu zaginulo bagato gibridiv Odnak v roki vijni Michurin znajshov pidtverdzhennya nizki svoyih sudzhen i poglyadiv stosovno zakonu uspadkuvannya u roslin i metodiki vivedennya sortiv Ce utrimalo Michurina na kolishnomu rivni jogo diyalnosti dozvolivshi Ivanu Volodimirovichu pridushiti osobiste gore Majzhe kozhen nomer zhurnalu Progresivne sadivnictvo ta gorodnictvo pochinavsya z peredovici Michurina Todi pochalo plodonositi bagato gibridiv belfler kitajka antonivka yablunya Nedzveckogo bilij zimovij kalvil kitajka renet ananasnij kitajka ussurijska grusha bere dil ussurijska bere Garnish Garnickij bere Ligelya siyanec bergamota tosho Same todi vidbulos pershe plodonoshennya aktinidiyi kolomikta i pershe cvitinnya liliyi fialkovoyi ta inshih gibridiv U 1916 roci studentskij gurtok lyubiteliv sadivnictva pri Petrovskij silskogospodarskij akademiyi nadislav zapit Michurinu chi vijshla z druku jogo kapitalna pracya pro vivedennya novih sortiv plodovih roslin Michurin odnak skarzhivsya na brak koshtiv i personalu dlya naukovoyi obrobki nakopichenogo materialu Sprava v tomu sho dlya vidannya takogo skladnogo i duzhe ob yemnogo tvoru budut potribni veliki koshti a yih nemaye Krim togo dlya naukovoyi obrobki i sistematichnogo vikladu dekilkoh tisyach storinok tekstu i kilkoh soten fotografichnih znimkiv z naturi sho nakopichilisya protyagom 49 rokiv neobhidno doklasti bagato zusil Do revolyuciyi v rozplidniku Michurina bulo ponad 900 sortiv roslin vipisanih z SShA Franciyi Nimechchini Yaponiyi ta inshih krayin Diyalnist Michurina pislya revolyuciyi 1917 roku Ne polishayuchi svogo rozplidnika protyagom usogo periodu Lyutnevoyi revolyuciyi 1917 roku na drugij zhe den pislya Zhovtnevogo perevorotu 1917 roku popri strilyaninu sho trivala na vulicyah Michurin z yavivsya v shojno organizovanij povitovij zemelnij viddil de zustrivsya z kolishnim najmitom Dyedovim komisarom zemelnogo viddilu i zayaviv jomu Ya hochu pracyuvati dlya novoyi vladi Ostannij nakazav togo zh dnya sklikati v spravi Michurina zasidannya kolegiyi obicyav postaviti do vidoma Narkomzem i zaproponuvav zemelnomu komitetu Donskoyi slobodi vzhiti zahodiv dlya ohoroni rozplidnika Dyedov nadav Michurinu ta jogo rodini materialnu ta prodovolchu dopomogu 1934 roku na bazi rozplidnika Michurina stvorili genetichnu laboratoriyu na pochatku HHI st Vserosijskij NDI genetiki ta selekciyi plodovih roslin im I V Michurina ru RASGN sho zajmayetsya rozrobkoyu metodiv vivedennya novih sortiv plodovih kultur selekcijnoyu robotoyu V rezultati plidnoyi diyalnosti vchenogo misto Michurinsk peretvorilos na zagalnorosijskij centr sadivnictva zgodom tut takozh z yavivsya ru ru Michurinskij rajon maye veliki plodorozsadniki j plodivnicki gospodarstva 18 lipnya 1918 Dyedov pisav Michurinu Nadayuchi pri comu kopiyu postanovi Kolegiyi vid 29 chervnya i kopiyi zvernen do miscevoyi radi i Moskovskogo komisariatu zemlerobstva agronomichnij viddil prosit Vas Ivan Volodimirovich spokijno prodovzhuvati Vashu viklyuchno korisnu dlya batkivshini robotu 29 chervnya 1918 Kolegiya Kozlovskogo povitovogo komisariatu zemlerobstva vivchivshi rozplidnik Michurina na svoyemu zasidanni prijnyala postanovu pro jogo nacionalizaciyu Oskilki plodovij rozplidnik Michurina pri Donskij slobodi na ploshi 9 desyatin za nayavnimi v komisariati dokumentalnimi danimi ye yedinim v Rosiyi z vivedennya novih sortiv plodovih roslin viznati rozplidnik nedotorkannim zalishiti jogo timchasovo do peredachi u vidannya Centralnogo komitetu Narkomzem za povitovim komisariatom pro sho povidomiti vidpovidni volosnu j miscevu radi Michurinu nadati pravo na koristuvannya rozplidnikom u rozmiri 9 desyatin i prositi prodovzhuvati korisnu dlya derzhavi robotu na svij rozsud Na provedennya robit vidati dopomogu u rozmiri 3000 rub Odnochasno z cim povidomiti pro cyu postanovu Moskovskij komisariat zemlerobstva Narkomzem z prohannyam prijnyati zaznachenij rozplidnik u svoye vidannya ta pid svoye kerivnictvo Reprodukcijne viddilennya centralnoyi genetichnoyi plodovo yagidnoyi laboratoriyi imeni I V Michurina Budivlya elektrobiologichnoyi ta fiziologichnoyi laboratorij reprodukcijne viddilennya centralnoyi genetichnoyi plodovo yagidnoyi laboratoriyi imeni I V Michurina Vhid do budinku I V Michurina 22 listopada 1918 roku Narodnij komisariat zemlerobstva prijnyav rozplidnik u svoye vidannya zatverdivshi I V Michurina na posadi zaviduvacha z pravom zaproshuvati personal dlya shirshogo vprovadzhennya spravi Do vesni 1919 roku kilkist eksperimentiv u sadu Michurina zrosla do dekilkoh soten Razom z cim Michurin brav uchast v agronomichnih robotah Narkomzemu konsultuvav fahivciv silskogo gospodarstva z pitan selekciyi borotbi z posuhoyu pidnyattya vrozhajnosti vidviduvav miscevi agronomichni naradi U svoyij statti 1919 Michurin zaklikav agronomiv pracyuvati na korist novogo suspilnogo ladu I v teperishnih sadivnikiv z yavitsya mozhlivist prodovzhuvati svoyu diyalnist za novogo ladu mozhlivo she v shirshomu masshtabi lishe bulo b shire bazhannya pracyuvati zaradi spilnoyi koristi vesti spravu shlyahom progresu a ne chiplyatisya za poperedni formi zhittya i ne tovktisya na odnomu misci ne puskati nyuni pro vchorashnij den Ne mozhna chiplyatisya za chastinu koli cile pragne vpered V ci ta nastupni roki Michurin neodnorazovo pisav Plodivniki budut pravilno diyati v tih vipadkah koli voni budut virni moyemu postijnomu pravilu Mi ne mozhemo chekati na milist vid prirodi vzyati yiyi u neyi nasha zadacha Cherez nerozuminnya yiyi sensu fraza stala simvolom spozhivackogo stavlennya do prirodi Do 1920 r Michurin viviv ponad 150 novih gibridnih sortiv sered yakih buli yablun 45 sortiv grush 20 vishen 13 sliv sered nih tri sorti Renklod 15 chereshen 6 agrusu 1 sunici 1 aktinidiyi 5 gorobini 3 voloskogo goriha 3 abrikos 9 migdalyu 2 ajvi 2 vinogradu 8 smorodini 6 malini 4 ozhini 4 shovkovici tutovogo dereva 2 goriha funduk 1 tomativ 1 liliyi 1 biloyi akaciyi 1 Krim novogo gibridnogo asortimentu v rozplidniku bulo ponad 800 vidiv vihidnih roslinnih form zibranih Michurinim z najriznomanitnishih kutochkiv zemnoyi kuli Predstavniki novogo michurinskogo asortimentu golovnim chinom yablun grush vishen i sliv kilkistyu 50 000 shtuk derev buli pridbani v period mizh 1888 i 1916 rokami riznimi amatorskimi gospodarstvami v 60 guberniyah Bilshist sortiv perebuvali v rozplidniku v stani matkovih derev i ne dali reprodukciyi U 1920 roci Michurin zaprosiv na robotu agronoma plodovoda I S Gorshkova yakij pracyuvav todi u Kozlovi povitovim fahivcem z sadivnictva i buv poslidovnikom Michurina Koristuyuchis pidtrimkoyu miscevih organiv vladi Gorshkov v sichni 1921 roku organizuvav reprodukcijni viddilennya rozplidnika na zemlyah kolishnogo Troyickogo monastirya yakij buv roztashovanij za 5 kilometriv vid sadibi i rozplidnika I V Michurina Naukova diyalnist Ridkisnij zrazok proyavu kseniyi v gibridnomu plodi persika zaplidnenogo pilkom migdalyu Poserednik ilyustraciya z knigi I V Michurina Pidsumki shistdesyatirichnih robit M Selhozgiz 1936 r V avtobiografiyi Michurin pisav Cherez moyi ruki projshli desyatki tisyach doslidiv Ya virostiv silu silennu novih riznovidiv plodovih roslin z yakih vijshlo kilka soten novih sortiv pridatnih dlya kulturi v nashih sadah prichomu bagato z nih za svoyimi yakostyami anitrohi ne postupayutsya najkrashim inozemnim sortam Teper navit samomu ne viritsya yak ya zi svoyeyu slabkoyu hvoroblivoyu konstituciyeyu mig vitrimati vse ce Tilki vseohopna pristrast do povnogo samozabuttya mogla nadati tu nejmovirnu stijkist organizmu pri yakij lyudina staye zdatnoyu vikonati neposilnu dlya neyi pracyu Ya naskilki pam yatayu sebe zavzhdi i cilkom buv poglinenij lishe odnim pragnennyam viroshuvati ti chi inshi roslini i nastilki silnim bulo te zahoplennya sho ya majzhe zovsim ne pomichav bagatoh inshih detalej zhittya voni yakos vsi projshli povz mene i majzhe ne zalishili slidu v pam yati U 45 richnomu vici 1900 rik Michurin vstanoviv zhorstkij rezhim robochogo chasu yakij zalishivsya nezminnim do kincya jogo zhittya Vstavshi o 5 ranku Michurin do 12 godin pracyuvav u rozplidniku z perervoyu na chaj o 8 j godini ranku do pivgodinnogo obidu o 12 j znovu pracyuvav u rozplidniku pislya chogo vitrachav pivtori godini na chitannya gazet i pereglyad specialnih periodichnih zhurnaliv godinu na vidpochinok Vid 3 yi do 5 yi godini Michurin pracyuvav u rozplidniku abo kimnati zalezhno vid obstavin i pogodi o 9 j vechora 20 tihvilinna vecherya do pivnochi robota nad korespondenciyami i potim son Kimnata Michurina bula kabinetom laboratoriyeyu bibliotekoyu majsterneyu tochnoyi mehaniki ta optiki i navit kuzneyu vinajdeni instrumenti sekatori gajfusi barometri okuliruvalna mashina tosho Ustatkuvannya Michurin kuvav i payav za dopomogoyu pechi vlasnoyi konstrukciyi Michurin usamitnivsya u svoyij nevelikij sadibi vidmovivshis vid spilkuvannya ne pov yazanogo z kolom jogo profesijnih interesiv Zokrema vin ignoruvav togochasne riznochinne i kupecke seredovishe Kozlova Razom z tim jogo listuvannya z korespondentami sadivnikami ta inozemnimi vchenimi i kilkist vidviduvachiv jogo rozplidnika postijno zrostali Vlitku 1912 roku kancelyariya Mikoli II poslala v Kozlov do Michurina odnogo zi svoyih chilnih posadovciv polkovnika Salova Polkovnik buv zdivovanij skromnim viglyadom sadibi Michurina yaka skladalasya z ceglyanogo fligelya i plotovogo hliva a takozh bidno vbranogo yiyi vlasnika na yakogo vin spershu podumav sho to storozh Salov obmezhivsya oglyadom planu rozplidnika ne zahodyachi v nogo i mirkuvannyami pro svyatist patriotichnogo obov yazku najmenshij vidstup vid yakogo mezhuye z kramoloyu Cherez pivtora misyacya Michurin otrimav dva hresti Annu 3 go stupenya i Zelenij hrest za praci z silskogo gospodarstva Vse zrostayuche palomnictvo do malenkogo budinochka i sadu Michurina i povna bajduzhist Michurina do cerkvi viklikali pidozri sered mishan i duhovenstva i z yavilasya dumka pro nogo yak pro shkidlivogo zverhnika i farmazona Protopop Hristofor Potapov yakij zakinchiv duhovnu akademiyu i yakogo vvazhali u Kozlovi za rozumnogo i krasnomovnogo propovidnika vidvidav rozplidnik Michurina cherez misyac pislya vid yizdu Salova i zazhadav vid nogo pripinennya doslidiv zi shreshuvannya roslin pro sho Ivan Volodimirovich potim neodnorazovo zgaduvav yak pro kumednij vipadok zi svogo zhittya 6 Tvoyi shreshuvannya zayaviv protopop negativno vplivayut na religijno moralni pomisli pravoslavnih Ti peretvoriv sad bozhij na budinok rozpusti SmertPomer 7 6 1935 r v 9 god 30 hv vid raku maloyi krivizni shlunku Mav she inshi zahvoryuvannya Ce vplinulo na robotu sercya sho zupinilos Storinki zi shodennikaStorinka zi shodennika I V Michurina iz zapisami pro vishnevo chereshnevi gibridi yih zamalovkami Nalezhit do periodu 1920 1922 rr Storinka z zamalovkami plodiv z shodennika I V Michurina Vidnositsya do periodu 1899 1904 rr Storinka z shodennika I V Michurina z narisami plodiv slivi Nalezhit do 1900 h rokiv Malyunki I V Michurina z jogo shodennika Storinka z shodennika I V Michurina 1904 r Sorti vishen MichurinaVishnya Krasa pivnochi Vishnya Nadiya Krupska Vishnya Rodyucha Michurina Vishnya Polzhir Vishnya Ultraplodnaya Vishnya Shirvzhitok chorna Sorti yablun MichurinaYablunya Antonivka shestisotgramova Yablunya Belfler kitajka Yablunya Belfler rekord vnizu Pivnichnij buzhbon Yablunya Kandil kitajka zliva plid kitajki mati Yablunya kitajka zolota rannya Yablunya Pepin shafrannij znizu Renet chervonoprapornij Yablunya Shafran kitajka Yablunya Osavul Yermaka Yablunya Voskove Sorti grush MichurinaGrusha Bere zimova Michurina znizu plid grushi dikoyi ussurijskoyi mati Grusha Surogat cukru Grusha Tolstobezhka Sorti sliv MichurinaSliva Konservna Sliva Renklod kolgospnij Sliva Renklod reforma Teren Desertnij Sorti abrikos MichurinaAbrikosa Najkrashij michurinskij Abrikosa Mongol Abrikosa Sacer Sorti inshih kultur MichurinaGorobina Michurinska desertna Vgori ozhina Izobilna vnizu malina Tehas Agrus Mavr chornij Aktinidiya Ananasova Michurina Aktinidiya Klara Cetkin Stosunki z inozemnimi fahivcyamiU 1896 roci predstavnik Vashingtonskogo silskogospodarskogo institutu profesor F N Mejyer Frank N Meyer vpershe vidvidav I V Michurina i viviz do SShA kolekciyu michurinskih yablun vishen i sliv Porivnyuyuchi roboti Berbanka i Michurina zgodom vin zayaviv Vse kazhe na korist ostannogo Yakbi v Americi buv takij Michurin tam ozolotili b jogo Naskilki u Berbanka pohodzhennya novogo sortu tayemne nastilki u Michurina vidkrite Pohodzhennya kozhnogo sortu dokladno yim virazheno a ce golovne zavdannya virobnika oznajomiti spozhivachiv iz perevagami sortu Frank N Mejyer v interv yu zhurnalu Progresivne sadivnictvo ta gorodnictvo 1912 r Plodovi sorti Michurina buli zatrebuvani inozemnimi fahivcyami i zajmali znachni ploshi v SShA i Kanadi U svoyij knizi Pidsumki 60 litnih robit Michurin pisav Vishnya Rodyucha yaku ya viviv ne mala sobi gidnih supernikiv ni u nas v Soyuzi ni za kordonom i zokrema v Americi de vishnya Rodyucha pochala rozmnozhuvatisya she 40 rokiv tomu i de nini vona zajmaye velichezni ploshi I V Michurin Pidsumki shistdesyatirichnih robit Chastina 2 Pomologichnij opis sortiv yaki viviv I V Michurin Vishni U 1898 roci zagalnokanadskij z yizd fermeriv sho zibravsya pislya suvoroyi zimi za slovami prof Saundersa konstatuvav sho vsi stari sorti vishen yak yevropejskogo tak i amerikanskogo pohodzhennya v Kanadi vimerzli za vinyatkom Rodyuchoyi Michurina z m Kozlova v Rosiyi 1896 roku Michurina obrano pochesnim chlenom amerikanskogo vchenogo tovaristva Briders pislya chogo do revolyuciyi jogo shorichno vidviduvali amerikanski profesori Na storinkah zakordonnoyi ta j nashoyi radyanskoyi presi moyu diyalnist chasto porivnyuyut z robotoyu amerikanskogo plodovoda Lyutera Berbanka Ya vvazhayu ce porivnyannya nepravilnim Mizh metodami roboti Berbanka i moyimi isnuye riznicya Na ce she zadovgo do revolyuciyi vkazuvali amerikanski profesori yaki vidviduvali z roku v rik mij rozplidnik Praci selekcijno genetichnoyi stanciyi imeni I V Michurina tom 11 1934 r U 1913 roci profesor Mejyer oficijno zaproponuvav I V Michurinu vid imeni silskogospodarskogo departamentu SShA pereyihati do Ameriki j prodovzhiti robotu v Kvebeku z umovami oplati 8000 dolariv na rik Michurin zmushenij buv vidmovitisya vid ciyeyi propoziciyi Yak vin sam pisav pidstavoyu dlya vidmovi bulo pogane zdorov ya i vzhe dosit povazhnij vik na toj moment jomu bulo vzhe 58 rokiv trivalist podorozhi i neznannya anglijskoyi movi 18 bereznya 1913 Michurin otrimav vid zaviduvacha viddilom introdukciyi departamentu zemlerobstva SShA D Ferchajlda list iz propoziciyeyu provesti chastkovu abo povnu prodazh kolekciyi roslin Nash doslidnik Frank N Mejyer pislya rozmov z Vami v sichni napisav nam sho Vi zgodni nadislati nam spisok Vashih novih i chudovih gibridiv takozh spisok dikoroslih vidiv yaki Vi zibrali i yaki na Vashu dumku bilsh zdatni vitrimati klimatichni krajnoshi nizh zvichajni rosijski riznovidi cih fruktovih derev Ci gibridi j novi vidi mogli b viyavitisya korisnimi v nashih doslidah yaki mi teper robimo z derevami ta chagarnikami v nashih pivnichno zahidnih stepah Chi ne budete Vi laskavi prigotuvati cej spisok v takij formi shob mi mogli otrimati uyavlennya pro te yaku kilkist kozhnogo vidu Vi mogli b nam dostaviti i yaku vinagorodu Vi bazhali b otrimati Yaksho Vi zgodni prodati ves nayavnij u Vas material to chi ne buli b Vi laskavi priznachiti cinu za kozhnij vid okremo Yaksho Vi bazhayete prodati vsyu kolekciyu budte laskavi priznachiti cinu za vsyu kolekciyu i mi virishimo chi mozhemo kupiti yiyi za priznachenu Vami cinu chi ni Pitannya shodo zapakovuvannya i peresilannya materialu povinni virishuvati Vi Ya buv bi duzhe radij diznatisya Vashu dumku yak Vi hotili b ce zrobiti i skilki bude koshtuvati shob vse ce zrobiti najkrashim chinom Ya vpevnenij sho mi mozhemo prijti do ugodi yaka bude vzayemno vigidnoyu dlya Rosiyi i dlya Spoluchenih shtativ i dlya Vas osobisto Yaksho Vi pobazhayete bud yaki pivnichnoamerikanski roslini dlya provedennya doslidiv nad nimi mi budemo vkraj radi distati i poslati Vam yih absolyutno bezkoshtovno yaksho v malij kilkosti V ochikuvanni vidpovidi vid Vas ya zalishayusya z povagoyu Devid Ferchajld Sudyachi z usogo I V Michurin stavivsya do podibnoyi perspektivi dosit prihilno She 31 sichnya 1913 roku vin pisav rosijskomu sadivnikovi i aklimatizatorovi A D Voyejkovu Sho stosuyetsya prodazhu odrazu vsih novih sortiv roslin to gadayu bude mozhlivo porozumitisya z nimi z amerikancyami Vikipediya 12 Ale cim planam ne sudilosya zbutisya U 1914 roci pochalasya Persha svitova vijna 1927 roku z iniciativi I S Gorshkova vijshov kinofilm Pivden u Tambovi sho propaguvav dosyagnennya Michurina Film krim SRSR buv pokazanij za kordonom SShA Nimechchina Chehoslovachchina Italiya Pribaltika Film demonstruvali 1929 roku na richnomu benketi naukovoyi asociaciyi sadivnikiv v Nyu Jorku Specialnij botanichnij zhurnal The Floriste Exchange z cogo privodu pisav Yak bi mi ne rozglyadali teoriyu metodi i rezultati radyanskogo rezhimu mi ne mozhemo prote zaperechuvati togo sho naukovo doslidna robota v cij krayini prodovzhuye perebuvati na visokomu rivni i prodovzhuye rozvivatisya za energijnoyi ta diyalnoyi pidtrimki z boku radyanskogo uryadu Direktor radyanskogo byuro silskogospodarskoyi informaciyi v SShA profesor I A Mirtov peresilayuchi I V Michurinu recenziyi z amerikanskih specialnih zhurnaliv na cej kinofilm napisav Meni duzhe priyemno povidomiti Vam sho Vasha naukova j visokovartisna robota stala vidomoyu daleko za mezhami SRSR i to v takij naochnij i perekonlivij formi yaka ne potrebuye polipshennya Pokaz Vashoyi roboti spraviv na amerikanskih vchenih sadivnikiv bliskuche vrazhennya Vnesok u rozvitok naukiRozrobiv metodi selekciyi plodovo yagidnih roslin metodom viddalenoyi gibridizaciyi pidbir batkivskih par podolannya neshreshuvanosti ta inshe SvitliniPam yatnik Michurina Melitopolska doslidna stanciya sadivnictva imeni M F Sidorenka Byust pogruddya I V Michurina bilya budivli MDU Byust pogruddya Michurina v seli Fedorivka Neklinivskogo rajon Rostovska oblast 2019 Pam yatnik Ivanu Michurinu v seli Kostyantinivka Znam yanskogo rajonu Kirovogradskoyi oblasti 2021 PrimitkiMichurin Ivan Vladimirovich Bolshaya sovetskaya enciklopediya v 30 t pod red A M Prohorov 3 e izd Moskva Sovetskaya enciklopediya 1969 d Track Q649d Track Q17378135 SNAC 2010 d Track Q29861311 Enciklopediya Brokgauz d Track Q237227 Michurin Ivan Vladimirovich Bolshaya rossijskaya enciklopediya Moskva Bolshaya rossijskaya enciklopediya 2004 d Track Q1768199d Track Q649d Track Q5061737LiteraturaI V Michurin v vospominaniyah sovremennikov Tambov 1963 Nesterov Ya S I V Michurin osnovopolozhnik nauchnoj selekcii plodovyh i yagodnyh kultur V kn Dostizheniya otechestvennoj selekcii M 1967 Enciklopediya vinogradarstva gl red A I Timush Kishinev Gl red Moldavskoj Sovetskoj Enciklopedii 1986 ros