Манігікі — атол у північній групі островів Кука, неофіційно відомий як «Острів перлів». Він лежить у , приблизно 1299 км на північ від столичного острова Раротонґа, що робить його одним із найвіддаленіших населених пунктів у Тихому океані. Є два варіанти пояснення значення назви. За одним вважається, що початкова назва острова була Манугікі, натхненна аборигенами-першовідкривачами, Ману походить від слова Rua Manu (різновид каное), а Гікі означає на березі, тому дослівний переклад буде таким: каное, винесене на берег. Друга інтерпретація полягає в тому, що першовідкривачі були з Манігі, острова в Туамоту, тому назва острова означала б Малий Манігі.
Манігікі | |
---|---|
![]() | |
Карта ![]() | |
Географія | |
10°24′ пд. ш. 161°00′ зх. д. / 10.400° пд. ш. 161.000° зх. д. | |
Акваторія | Тихий океан |
Архіпелаг | |
Площа | 4 км² |
Найвища точка | 4 м |
Країна | |
(Адм. одиниця) | Острови Кука |
Населення | 212 |
Відкрито | 13 жовтня 1822 |
![]() Манігікі Манігікі (Острови Кука) | |
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlpqTDAxaGJtbG9hV3RwTG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxTllXNXBhR2xyYVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Географія
Манігікі — кораловий атол приблизно трикутної форми, що складається приблизно з 43 острівців (motu), що оточують глибоку 9-кілометрову лагуну, яка майже повністю закрита навколишнім рифом. Атол розташований на вершині підводної гори, що височіє на 4000 м від дна океану. Мешканці поділені між двома головними острівцями на західному узбережжі (де розташована урядова адміністрація) і Тукао на півночі (де розташований ). У кожному населеному пункті є школа, церкви, магазини та кілька пікапів. Загальна площа землі становить приблизно 4 км2 (1,5 кв. миль).
Основні острови атола (зазначені за годинниковою стрілкою від крайньої північної точки атола):
- Нґаке
- Атімоно
- Моту-Гакамару
- Пореа
- Те Пука
- Таугуну
- Мурігіті
Історія
Вважається, що полінезійці жили на Манігікі принаймні з 900 або 1000 року нашої ери. Згідно з місцевим фольклором, атол відкрив Гуку, рибалка з Раротонґи, який помітив мілководну ділянку моря і заявив, що це місце його риболовлі. Пізніше ця територія була виловлена Мауї, ставши атолом Ракаганґа. Потім Гуку повернувся й воював з Мауї за землю, яку він вважав своєю. Мауї вигнали, але під час боротьби частина нової землі відкололася, ставши атолом Манігікі. Інша легенда говорить, що Купе, дослідник Аотеароа, походив з Манігікі, також відомого як Факаготу-Нуі або Нііва-Нуі. Його каное було названо стародавньою назвою села Тукао, відомого як Те Матафуруа. Після повернення з Аотеароа він перейменував Марае в селі Тукао (Те-Матафуруа) Те-Пуна-Рукі-о-Той-Ту Рагуї-Те-Раутеа на Те-Гоно-О-Купе-Кі-Аотеа, або скорочено Те-Марае-Гоно.
Манігікі спочатку використовувався для забезпечення їжею жителями сусідньої Ракаганґи. Кожні кілька років уся громада здійснювала небезпечний перехід між атолами, дозволяючи атолові відновити свої ресурси. Вони жили кілька років разом в одному селі на Ракаганзі, а тоді кілька років на Манігікі, племінні угруповання жили окремо кожне у своєму селі.
Вважається, що Педро Фернандес де Кейрос вперше побачив острів у 1606 році і назвав його «Ґенте-Гермоза» (Gente Hermosa, Чудові люди). Однак 13 жовтня 1822 року, коли його побачили з американського корабля «Добра надія», капітан Патріксон назвав його островом Гамфрі. У 1828 році китобійний корабель Ґанґс помітив острів і назвав його островом Великий Ґанґ, а інші китобійні кораблі назвали його Лідерус, Ґланд, Сара Скотт і Пескадо. Незважаючи на неодноразові перейменування дослідниками, острів зараз зберігає свою аборигенну назву.
У 1889 році частина населення виступила проти місіонерів і уклала угоду з французькою колоніальною владою, розташованою на Таїті, про анексію острова. У відповідь відправили корабель, але місіонери на Манігікі підняли британський прапор, через що корабель відійшов, не висадивши десант.
На острів претендували Сполучені Штати відповідно до Закону про острови Ґуано, але Сполучені Штати ніколи не вживали дій щодо цієї претензії, і острів був проголошений британським протекторатом капітаном А. К. Кларком, капітаном HMS Espiegle 9 серпня 1889 року. Він був переданий під адміністрацію Нової Зеландії разом з рештою Островів Кука в 1901 році. Відповідно до Договору про морський кордон між Островами Кука та США від 1980 року Сполучені Штати визнали суверенітет Островів Кука над Манігікі та трьома іншими островами.
У серпні 1963 року маленький човен Tearoha відплив із Манігікі до Ракаганґи за їжею. Під час виходу з Ракаганґи 15 серпня 1963 року човен збився з курсу під час шторму, і врешті-решт знову причалив до берега 17 жовтня 1963 року в Ерроманґо у Вануату. Четверо із семи людей на борту вижили, прибули до Ерроманґо, але один із них незабаром помер. Пізніше Тігу Макімаре з села Таугуну був нагороджений золотою медаллю Королівського гуманітарного товариства Нової Зеландії за його лідерство та мужність у цій епічній незапланованій подорожі. Ця історія описана в книзі Баррі Вінна «Людина, яка відмовилась померти». Оригінальний вождь (Арікі) відомий як Вакагео Арікі. У наступні роки родини боролися за посади та наділи землі. Вважається, що перші доньки Вакагео не повинні були спадкувати Арікі, цей титул давався першому синові. Титул первістка відомий як Вакатапайру.
У 1997 році циклон Мартін спустошив Манігікі. Майже кожна будівля на острові була зруйнована штормовою хвилею, 10 людей загинуло, ще 10 осіб вважаються зниклими безвісти, а пізніше коронер Островів Кука оголосив їх мертвими. 360 людей евакуювали на Раротонґа, більшість з них так і не повернулися. Мартін став найбільш смертоносним тропічним циклоном, який вплинув на Острови Кука за понад століття, після того як він спричинив 19 смертей на островах.
У лютому 2009 року мер Манігікі Кора-Кора заявив, що світова економічна криза підняла ціни на товари першої потреби до такої міри, що спровокувала значну еміграцію до Нової Зеландії та Австралії. Він сказав, що населення Манігікі на тому етапі становило лише 280 осіб.
Демографія
Села
Зміни населення | ||
---|---|---|
Рік | Населення | Зміна |
1849 | 1200 | — |
1906 | 521 | −56.6% |
1911 | 444 | −14.8% |
1916 | 493 | +11.0% |
1921 | 432 | −12.4% |
1936 | 487 | +12.7% |
1951 | 816 | +67.6% |
1961 | 1006 | +23.3% |
1966 | 584 | −41.9% |
1976 | 266 | −54.5% |
1986 | 508 | +91.0% |
1996 | 668 | +31.5% |
2001 | 515 | −22.9% |
2006 | 356 | −30.9% |
2011 | 239 | −32.9% |
2016 | 212 | −11.3% |
Source:Ethnology of Manihiki and Rakahanga. New Zealand Electronic Text Centre. |
Є два села: більше село Таугуну розташоване на острові Таугуну на західному краю атола. Друге село, Тукао, також відоме в минулі часи як Те-Матафуруа, знаходиться на північному краю Нґаке або Те-Паероа-моту, і пролягає вздовж північно-східної сторони атола. Острів політично контролюється Радами островів і мером, який обирається кожні три роки його мешканцями.
Племена
Атол населяють два племена факагео — матакейнанґа і тукуфаре. Кожне плем'я має 7 підплемен або груп:
Матакейнанга | Тукуфаре |
---|---|
Ну-матуа |
|
Тіа-нгаро-Тонга |
|
На острові розмовляють такими мовами, як ракаганґа-манігікі та англійською.
Економіка
В економіці Манігікі домінує вирощування чорних перлів, а навколо лагуни розкидані перлинні ферми. Туризм є другорядним джерелом доходу, хоча об'єкти є зачатковими. Риф забезпечує відмінне плавання та підводне плавання серед різнокольорових тропічних риб і коралів, що робить підводне плавання головною привабливістю для відвідувачів. Відвідувачам дозволено займатися підводним плаванням або фрідайвінгом, але не підводним плаванням без дозволу. Відвідувачі можуть отримати дозвіл в офісі адміністрації від секретаря острова, мера чи заступника мера. У відкритих водах за рифом добре ловиться риба, зокрема ловлять жовтоперого тунця та летючу рибу. Також можуть бути організовані екскурсії по перлинних фермах.
Час польоту до острова авіакомпанією Air Rarotonga займає близько трьох з половиною годин, і є рейс кожного другого тижня в четвер з Раротонґи; однак рейси іноді скасовуються через відсутність пасажирів або пального в Манігікі.
Сонячні ферми Tukao і Tauhunu забезпечують 136 кВт і 147 кВт відповідно.
Список літератури
- Te Rangi Hiroa (1932). Ethnology of Manihiki and Rakahanga. Honolulu: Bernice P. Bishop Museum. с. 6.
- Chikamori, Masashi (1996). Development of coral reefs and human settlement: Archaeological research in the Northern Cook Islands and Rarotonga. Bulletin of the Indo-Pacific Prehistory Association. 15: 45—52. doi:10.7152/bippa.v15i0.11533. Процитовано 21 August 2020.
- Te Rangi Hiroa (1932). Ethnology of Manihiki and Rakahanga. Honolulu: Bernice P. Bishop Museum. с. 14—17. Процитовано 12 August 2020.
- Hiroa (1932), p. 4
- Olohega | Atafu Tokelau Community Group. Matauala Hub (англ.). Процитовано 13 травня 2023.
- Alphons M.J. Kloosterman (1976). Discoverers of the Cook Islands and the Names they Gave. Cook Islands Library and Museum. с. 19—20. Процитовано 12 August 2020.
- Cook Islands Government (20 June 2007). . Архів оригіналу за 22 May 2010. Процитовано 30 April 2010.
- Carr, Tara (20 June 2007). . Pacific Islands Report. Архів оригіналу за 22 November 2015. Процитовано 22 November 2015.
- Cook Islands Tropical Cyclone Martin Situation Report No . 2. UN DHA. 18 November 1997. Процитовано 13 August 2020.
- Manihiki remembers Martin. Cook Islands News. 1 November 2018. Процитовано 13 August 2020.
- De Scally, Fes (2008). Insights provided by a historical database of tropical cyclones and their impacts in the Cook Islands. Island Climate Update. National Institute of Water and Atmospheric Research (88): 6.
- De Scally, Fes (2008). Historical Tropical Cyclone Activity and Impacts in the Cook Islands (PDF). Pacific Science. 62 (4): 443—459. doi:10.2984/1534-6188(2008)62[443:HTCAAI]2.0.CO;2. ISSN 0030-8870.
{{}}
:|hdl-access=
вимагає|hdl=
() - Manihiki in the Cooks faces population loss as economy wanes. RNZ. 2 February 2009. Процитовано 15 July 2020.
- (PDF). Cook Islands Statistical Office. 2018. с. 46. Архів оригіналу (PDF) за 31 October 2020. Процитовано 19 August 2020.
- Pearl Oyster Information Bulletins
- Cook Islands solar energy projects opened. Scoop. 13 May 2015. Процитовано 16 July 2020.
Посилання
- Манігікі, інформація та зображення [ 3 September 2011 у Wayback Machine.] </link>
. // Encyclopædia Britannica (11th ed.). Т. V. 1911. (англ.)
- . . 1905.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Manigiki atol u pivnichnij grupi ostroviv Kuka neoficijno vidomij yak Ostriv perliv Vin lezhit u priblizno 1299 km na pivnich vid stolichnogo ostrova Rarotonga sho robit jogo odnim iz najviddalenishih naselenih punktiv u Tihomu okeani Ye dva varianti poyasnennya znachennya nazvi Za odnim vvazhayetsya sho pochatkova nazva ostrova bula Manugiki nathnenna aborigenami pershovidkrivachami Manu pohodit vid slova Rua Manu riznovid kanoe a Giki oznachaye na berezi tomu doslivnij pereklad bude takim kanoe vinesene na bereg Druga interpretaciya polyagaye v tomu sho pershovidkrivachi buli z Manigi ostrova v Tuamotu tomu nazva ostrova oznachala b Malij Manigi ManigikiKartaGeografiya10 24 pd sh 161 00 zh d 10 400 pd sh 161 000 zh d 10 400 161 000AkvatoriyaTihij okeanArhipelagPlosha4 km Najvisha tochka4 mKrayinaAdm odinicyaOstrovi KukaNaselennya212Vidkrito13 zhovtnya 1822ManigikiManigiki Ostrovi Kuka Manigiki u Vikishovishi Karta atola ManigikiGeografiyaManigiki koralovij atol priblizno trikutnoyi formi sho skladayetsya priblizno z 43 ostrivciv motu sho otochuyut gliboku 9 kilometrovu lagunu yaka majzhe povnistyu zakrita navkolishnim rifom Atol roztashovanij na vershini pidvodnoyi gori sho visochiye na 4000 m vid dna okeanu Meshkanci podileni mizh dvoma golovnimi ostrivcyami na zahidnomu uzberezhzhi de roztashovana uryadova administraciya i Tukao na pivnochi de roztashovanij U kozhnomu naselenomu punkti ye shkola cerkvi magazini ta kilka pikapiv Zagalna plosha zemli stanovit priblizno 4 km2 1 5 kv mil Osnovni ostrovi atola zaznacheni za godinnikovoyu strilkoyu vid krajnoyi pivnichnoyi tochki atola Ngake Atimono Motu Gakamaru Porea Te Puka Taugunu MurigitiIstoriyaVvazhayetsya sho polinezijci zhili na Manigiki prinajmni z 900 abo 1000 roku nashoyi eri Zgidno z miscevim folklorom atol vidkriv Guku ribalka z Rarotongi yakij pomitiv milkovodnu dilyanku morya i zayaviv sho ce misce jogo ribolovli Piznishe cya teritoriya bula vilovlena Mauyi stavshi atolom Rakaganga Potim Guku povernuvsya j voyuvav z Mauyi za zemlyu yaku vin vvazhav svoyeyu Mauyi vignali ale pid chas borotbi chastina novoyi zemli vidkololasya stavshi atolom Manigiki Insha legenda govorit sho Kupe doslidnik Aotearoa pohodiv z Manigiki takozh vidomogo yak Fakagotu Nui abo Niiva Nui Jogo kanoe bulo nazvano starodavnoyu nazvoyu sela Tukao vidomogo yak Te Matafurua Pislya povernennya z Aotearoa vin perejmenuvav Marae v seli Tukao Te Matafurua Te Puna Ruki o Toj Tu Raguyi Te Rautea na Te Gono O Kupe Ki Aotea abo skorocheno Te Marae Gono Manigiki spochatku vikoristovuvavsya dlya zabezpechennya yizheyu zhitelyami susidnoyi Rakagangi Kozhni kilka rokiv usya gromada zdijsnyuvala nebezpechnij perehid mizh atolami dozvolyayuchi atolovi vidnoviti svoyi resursi Voni zhili kilka rokiv razom v odnomu seli na Rakaganzi a todi kilka rokiv na Manigiki pleminni ugrupovannya zhili okremo kozhne u svoyemu seli Vvazhayetsya sho Pedro Fernandes de Kejros vpershe pobachiv ostriv u 1606 roci i nazvav jogo Gente Germoza Gente Hermosa Chudovi lyudi Odnak 13 zhovtnya 1822 roku koli jogo pobachili z amerikanskogo korablya Dobra nadiya kapitan Patrikson nazvav jogo ostrovom Gamfri U 1828 roci kitobijnij korabel Gangs pomitiv ostriv i nazvav jogo ostrovom Velikij Gang a inshi kitobijni korabli nazvali jogo Liderus Gland Sara Skott i Peskado Nezvazhayuchi na neodnorazovi perejmenuvannya doslidnikami ostriv zaraz zberigaye svoyu aborigennu nazvu U 1889 roci chastina naselennya vistupila proti misioneriv i uklala ugodu z francuzkoyu kolonialnoyu vladoyu roztashovanoyu na Tayiti pro aneksiyu ostrova U vidpovid vidpravili korabel ale misioneri na Manigiki pidnyali britanskij prapor cherez sho korabel vidijshov ne visadivshi desant Na ostriv pretenduvali Spolucheni Shtati vidpovidno do Zakonu pro ostrovi Guano ale Spolucheni Shtati nikoli ne vzhivali dij shodo ciyeyi pretenziyi i ostriv buv progoloshenij britanskim protektoratom kapitanom A K Klarkom kapitanom HMS Espiegle 9 serpnya 1889 roku Vin buv peredanij pid administraciyu Novoyi Zelandiyi razom z reshtoyu Ostroviv Kuka v 1901 roci Vidpovidno do Dogovoru pro morskij kordon mizh Ostrovami Kuka ta SShA vid 1980 roku Spolucheni Shtati viznali suverenitet Ostroviv Kuka nad Manigiki ta troma inshimi ostrovami U serpni 1963 roku malenkij choven Tearoha vidpliv iz Manigiki do Rakagangi za yizheyu Pid chas vihodu z Rakagangi 15 serpnya 1963 roku choven zbivsya z kursu pid chas shtormu i vreshti resht znovu prichaliv do berega 17 zhovtnya 1963 roku v Erromango u Vanuatu Chetvero iz semi lyudej na bortu vizhili pribuli do Erromango ale odin iz nih nezabarom pomer Piznishe Tigu Makimare z sela Taugunu buv nagorodzhenij zolotoyu medallyu Korolivskogo gumanitarnogo tovaristva Novoyi Zelandiyi za jogo liderstvo ta muzhnist u cij epichnij nezaplanovanij podorozhi Cya istoriya opisana v knizi Barri Vinna Lyudina yaka vidmovilas pomerti Originalnij vozhd Ariki vidomij yak Vakageo Ariki U nastupni roki rodini borolisya za posadi ta nadili zemli Vvazhayetsya sho pershi donki Vakageo ne povinni buli spadkuvati Ariki cej titul davavsya pershomu sinovi Titul pervistka vidomij yak Vakatapajru U 1997 roci ciklon Martin spustoshiv Manigiki Majzhe kozhna budivlya na ostrovi bula zrujnovana shtormovoyu hvileyu 10 lyudej zaginulo she 10 osib vvazhayutsya zniklimi bezvisti a piznishe koroner Ostroviv Kuka ogolosiv yih mertvimi 360 lyudej evakuyuvali na Rarotonga bilshist z nih tak i ne povernulisya Martin stav najbilsh smertonosnim tropichnim ciklonom yakij vplinuv na Ostrovi Kuka za ponad stolittya pislya togo yak vin sprichiniv 19 smertej na ostrovah U lyutomu 2009 roku mer Manigiki Kora Kora zayaviv sho svitova ekonomichna kriza pidnyala cini na tovari pershoyi potrebi do takoyi miri sho sprovokuvala znachnu emigraciyu do Novoyi Zelandiyi ta Avstraliyi Vin skazav sho naselennya Manigiki na tomu etapi stanovilo lishe 280 osib DemografiyaSela Zmini naselennya Rik Naselennya Zmina1849 1200 1906 521 56 6 1911 444 14 8 1916 493 11 0 1921 432 12 4 1936 487 12 7 1951 816 67 6 1961 1006 23 3 1966 584 41 9 1976 266 54 5 1986 508 91 0 1996 668 31 5 2001 515 22 9 2006 356 30 9 2011 239 32 9 2016 212 11 3 Source Ethnology of Manihiki and Rakahanga New Zealand Electronic Text Centre Ye dva sela bilshe selo Taugunu roztashovane na ostrovi Taugunu na zahidnomu krayu atola Druge selo Tukao takozh vidome v minuli chasi yak Te Matafurua znahoditsya na pivnichnomu krayu Ngake abo Te Paeroa motu i prolyagaye vzdovzh pivnichno shidnoyi storoni atola Ostriv politichno kontrolyuyetsya Radami ostroviv i merom yakij obirayetsya kozhni tri roki jogo meshkancyami Plemena Atol naselyayut dva plemena fakageo matakejnanga i tukufare Kozhne plem ya maye 7 pidplemen abo grup Matakejnanga Tukufare Nu matua Te pu taugunu Purenga Kaupapa Gitiki Popo iti Nga goe e fa Fati kaua Tia ngaro Tonga Vaj a Matua Ngaro Tapaga Nga fare ririki Tuteru matua Tyaneva matua Tigauma Gua tane Na ostrovi rozmovlyayut takimi movami yak rakaganga manigiki ta anglijskoyu EkonomikaV ekonomici Manigiki dominuye viroshuvannya chornih perliv a navkolo laguni rozkidani perlinni fermi Turizm ye drugoryadnim dzherelom dohodu hocha ob yekti ye zachatkovimi Rif zabezpechuye vidminne plavannya ta pidvodne plavannya sered riznokolorovih tropichnih rib i koraliv sho robit pidvodne plavannya golovnoyu privablivistyu dlya vidviduvachiv Vidviduvacham dozvoleno zajmatisya pidvodnim plavannyam abo fridajvingom ale ne pidvodnim plavannyam bez dozvolu Vidviduvachi mozhut otrimati dozvil v ofisi administraciyi vid sekretarya ostrova mera chi zastupnika mera U vidkritih vodah za rifom dobre lovitsya riba zokrema lovlyat zhovtoperogo tuncya ta letyuchu ribu Takozh mozhut buti organizovani ekskursiyi po perlinnih fermah Chas polotu do ostrova aviakompaniyeyu Air Rarotonga zajmaye blizko troh z polovinoyu godin i ye rejs kozhnogo drugogo tizhnya v chetver z Rarotongi odnak rejsi inodi skasovuyutsya cherez vidsutnist pasazhiriv abo palnogo v Manigiki Sonyachni fermi Tukao i Tauhunu zabezpechuyut 136 kVt i 147 kVt vidpovidno Spisok literaturiTe Rangi Hiroa 1932 Ethnology of Manihiki and Rakahanga Honolulu Bernice P Bishop Museum s 6 Chikamori Masashi 1996 Development of coral reefs and human settlement Archaeological research in the Northern Cook Islands and Rarotonga Bulletin of the Indo Pacific Prehistory Association 15 45 52 doi 10 7152 bippa v15i0 11533 Procitovano 21 August 2020 Te Rangi Hiroa 1932 Ethnology of Manihiki and Rakahanga Honolulu Bernice P Bishop Museum s 14 17 Procitovano 12 August 2020 Hiroa 1932 p 4 Olohega Atafu Tokelau Community Group Matauala Hub angl Procitovano 13 travnya 2023 Alphons M J Kloosterman 1976 Discoverers of the Cook Islands and the Names they Gave Cook Islands Library and Museum s 19 20 Procitovano 12 August 2020 Cook Islands Government 20 June 2007 Arhiv originalu za 22 May 2010 Procitovano 30 April 2010 Carr Tara 20 June 2007 Pacific Islands Report Arhiv originalu za 22 November 2015 Procitovano 22 November 2015 Cook Islands Tropical Cyclone Martin Situation Report No 2 UN DHA 18 November 1997 Procitovano 13 August 2020 Manihiki remembers Martin Cook Islands News 1 November 2018 Procitovano 13 August 2020 De Scally Fes 2008 Insights provided by a historical database of tropical cyclones and their impacts in the Cook Islands Island Climate Update National Institute of Water and Atmospheric Research 88 6 De Scally Fes 2008 Historical Tropical Cyclone Activity and Impacts in the Cook Islands PDF Pacific Science 62 4 443 459 doi 10 2984 1534 6188 2008 62 443 HTCAAI 2 0 CO 2 ISSN 0030 8870 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite journal title Shablon Cite journal cite journal a hdl access vimagaye hdl dovidka Manihiki in the Cooks faces population loss as economy wanes RNZ 2 February 2009 Procitovano 15 July 2020 PDF Cook Islands Statistical Office 2018 s 46 Arhiv originalu PDF za 31 October 2020 Procitovano 19 August 2020 Pearl Oyster Information Bulletins Cook Islands solar energy projects opened Scoop 13 May 2015 Procitovano 16 July 2020 PosilannyaManigiki informaciya ta zobrazhennya 3 September 2011 u Wayback Machine lt link gt Manihiki Encyclopaedia Britannica 11th ed T V 1911 angl Manihiki Islands 1905