Магнітна стрічка — носій інформації для магнітного запису, виготовлена з тонкого пластичного матеріалу (наприклад, поліетилентерефталату) з магнітним напиленням. Вперше розроблена у Німеччині 1928 року на основі методів і технології запису сигналу на магнітний дріт. Широко використовувалася у другій половині 20-го століття для аналогового запису звуку (у магнітофонах) і зображення (у відеомагнітофонах), а також для запису і збереження цифрової інформації електронними обчислювальними машинами (накопичувач на магнітній стрічці, стример).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemd6TDAxaFozUmhjR1V4TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxTllXZDBZWEJsTVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Поява магнітної стрічки призвела до революції у звукозапису, радіомовленні і телебаченні — програми стало можливим записувати, монтувати (наприклад, комбінуючи фрагменти) і відтворювати у потрібний час потрібну кількість разів без помітної втрати якості. Магнітний запис зіграв також ключову роль у розвитку ранніх комп'ютерів, уможлививши довготривале збереження великих обсягів інформації.
У 21-му столітті відбувається бурхливий розвиток технологій зберігання даних, передусім цифрових, які витісняють магнітну стрічку зі сфер її традиційного застосування. Втім, технологія запису на стрічку розвивається також: як мінімум, компанії Sony і IBM продовжують виробництво нових накопичувачів на магнітній стрічці.
Магнітні стрічки, виготовлені у 1970—80-x роках, можуть [en]. Деградація, спричинена гідролізом пластикової основи, може призвести до неможливості зчитування інформації зі стрічки.
Будова
Робоча сторона стрічки (тобто та, що торкається голівок пристрою запису і зчитування) є тонким шаром магнітних частинок, що міцно приклеєні до основи. Як магнітний матеріал використовується залізо або його оксид, а також хром і оксиди. Для основи спочатку широко використовувалася ацетилцелюлоза, а пізніше — поліетилентерефталат.
Стрічка протягується за допомогою механізму і намотується на котушки або осердя.
Історія
Попередником технології магнітного запису на стрічку є [en], винайдений 1898 року. У цьому першому винаході використовувалася тонка сталева дротина довжиною 2195 метрів (котушка — кілька сантиметрів у діаметрі), що протягувалася повз голівки запису і зчитування зі швидкістю 610 міліметрів за секунду. Запис на дріт довгий час знаходив застосування у записувальних пристроях літаків і космічних апаратів.
Перші магнітні стрічки з'явилися у США і Німеччині приблизно у 1930-х роках, і спочатку мали паперову основу. В середині 1930-х німецькі компанії AEG, IG Farben і BASF розробили полімерну стрічку, яка активно використовувалася у магнітофонах у воєнний час.
Матеріали
США, Західна Європа і Японія
Цей розділ потребує доповнення. (травень 2019) |
СРСР і Східна Європа
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF4TDAxaFozUmhjR1ZmVkRKZk1qVXdYMjB1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFUxaFozUmhjR1ZmVkRKZk1qVXdYMjB1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
У 1950-1980-ті роки на підприємстві Свема (Шостка, Сумська область, Україна) виготовлялися, з-поміж інших, наступні типи магнітних стрічок для звукозапису:
- «тип 2» на основі діацетилцелюлози, товщина 55 мкм;
- «тип 6» на основі триацетилцелюлози, товщина 55 мкм;
- «тип 9» на триацетилцелюлозній основі, товщина 37 мкм;
- «тип 10» (пізніше — тип А-44 і Б-37) на поліетилентерефталатній основі, товщина 37 мкм.
Звукозапис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlF5TDB0aGMyVjBZVjl0WVdkdVpYUnZabTl1YjNkaFgzVmlkQzVxY0dWbkx6SXlNSEI0TFV0aGMyVjBZVjl0WVdkdVpYUnZabTl1YjNkaFgzVmlkQzVxY0dWbi5qcGVn.jpeg)
Магнітну стрічку було винайдено 1928 року у Німеччині у рамках експериментів з записом звуку. Винахід базувався на вже відомому на той час принципові звукозапису на магнітний дріт (Оберлін Сміт, 1888 рік, і Вальдемар Поульсен, 1898 рік). У винаході Пфлоймера використовувалася паперова стрічка, вкрита тонким порошком оксиду заліза(III) (Fe2O3). Цей винахід отримав подальший розвиток у німецькій фірмі AEG, яка почала випуск перших магнітофонів, а також у BASF, де почалося виробництво магнітної стрічки. Інженер , що працював 1933 року в AEG, розробив першу магнітну головку кільцевої форми — попередні конструкції головок були голкоподібні і швидко руйнували стрічку . Іншим важливим кроком стало відкриття [en], завдяки чому різко покращилася якість записуваного звуку (при підмагнічуванні магнітний носій має значно кращу лінійність).
Через політичну ситуацію і початок Другої світової війни розвиток даної технології у Німеччині зберігався переважно у таємниці. Союзники по антинімецькій коаліції, прослуховуючи німецькі радіопередачі, здогадувалися, що Німеччина має якусь дуже передову технологію запису звуку, але яку саме — з'ясувалося лише наприкінці війни, коли було захоплено німецькі магнітофони і іншу апаратуру. Після війни американці, зокрема , і , привезли технологію до Сполучених Штатів і розвинули її комерційно.
З того часу було винайдено велику кількість форматів запису і запропоновано безліч конструкцій магнітофонів. Найпоширенішими стали котушкові та касетні.
Відеозапис
Успіх технології магнітного звукозапису невдовзі призвів до очевидного питання можливості запису на стрічку також і відеосигналу. Ширина смуги відеосигналу на порядки більша, ніж у звукового, тому при русі стрічки повз нерухому голівку швидкість руху повинна бути дуже високою. Такі розробки існували (інженер Джек Муллін, що працював на замовлення Бінга Кросбі, а також корпорація BBC), але не отримали широкого використання. Прорив у відеозапису здійснила дослідницька група компанії Ampex під керівництвом Чарльза Ґінзбурґа: замість стаціонарної голівки читання-запису було застосовано голівку, що обертається, і таким чином досягнуто високої взаємної швидкості між голівкою і стрічкою при нормальній швидкості самої стрічки. Рядки у системі Ampex записувалися [en] до руху стрічки шириною 12,7 мм (½ дюйма), що намотувалася на котушки.
Подальше вдосконалення технології, зокрема здійснене компанією Sony, призвело до появи запису з похилими рядками, а також зручних до використання відеокасет у пластмасовому корпусі.
Зберігання цифрових даних
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZsTDFSaGNHVnpkR2xqYTJWeUxtcHdaeTh5TWpCd2VDMVVZWEJsYzNScFkydGxjaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Вперше магнітну стрічку було використано для запису комп'ютерних даних у комп'ютері UNIVAC I. Накопичувач UNISERVO I використовував тонку металеву стрічку шириною ½ дюйма (12,65 мм) з бронзи, вкритої нікелем (сплав ). Щільність запису становила 100 символів на дюйм (39.37 символів на сантиметр) на восьми доріжках.
Ранні були громіздкими пристроями, що мали для механічної буферизації довгих відрізків стрічки. Котушки зі стрічкою могли обертатися з різною швидкістю і їх рух не був взаємно синхронізований. Зображення котушок, що швидко обертаються, часто використовувалося у фільмах і телебаченні для візуального зображення приладу під назвою «комп'ютер».
......
У 2014 році компанії Sony і IBM оголосили, що їм вдалося записати 148 гігабіт даних на одному квадратному дюймі магнітної стрічки. Інновація полягала у використанні надтонких плівок, сформованих у вакуумі, що дає надзвичайно дрібні кристалічні частинки. Ємність картриджа з такою стрічкою може доходити до 185 терабайт.
Див. також
Джерела
- (англ.). Sony Global. Архів оригіналу за 5 травня 2014. Процитовано 4 травня 2014.
- Magnetic Materials. (PDF). UNESCO. 1998. CII.98/WS/4. Архів оригіналу (PDF) за 24 червня 2017. Процитовано 12 грудня 2017.
- (рос.). Архів оригіналу за 10 травня 2019. Процитовано 3 травня 2019.
- Welsh, H. F.; Lukoff, H (1952). (PDF). American Federation of Information Processing Societies. Архів оригіналу (PDF) за 25 лютого 2015. Процитовано 18 травня 2019.
- Fingas, Jon (4 травня 2014). . Engadget. Архів оригіналу за 3 травня 2014. Процитовано 4 травня 2014.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Magnitna strichka nosij informaciyi dlya magnitnogo zapisu vigotovlena z tonkogo plastichnogo materialu napriklad polietilentereftalatu z magnitnim napilennyam Vpershe rozroblena u Nimechchini 1928 roku na osnovi metodiv i tehnologiyi zapisu signalu na magnitnij drit Shiroko vikoristovuvalasya u drugij polovini 20 go stolittya dlya analogovogo zapisu zvuku u magnitofonah i zobrazhennya u videomagnitofonah a takozh dlya zapisu i zberezhennya cifrovoyi informaciyi elektronnimi obchislyuvalnimi mashinami nakopichuvach na magnitnij strichci strimer Plastmasova kotushka diametrom 7 dyujmiv 18 z magnitnoyu strichkoyu shirinoyu 6 3 mm dyujma dlya vikoristannya u tipovih pobutovih kotushkovih magnitofonah Poyava magnitnoyi strichki prizvela do revolyuciyi u zvukozapisu radiomovlenni i telebachenni programi stalo mozhlivim zapisuvati montuvati napriklad kombinuyuchi fragmenti i vidtvoryuvati u potribnij chas potribnu kilkist raziv bez pomitnoyi vtrati yakosti Magnitnij zapis zigrav takozh klyuchovu rol u rozvitku rannih komp yuteriv umozhlivivshi dovgotrivale zberezhennya velikih obsyagiv informaciyi U 21 mu stolitti vidbuvayetsya burhlivij rozvitok tehnologij zberigannya danih peredusim cifrovih yaki vitisnyayut magnitnu strichku zi sfer yiyi tradicijnogo zastosuvannya Vtim tehnologiya zapisu na strichku rozvivayetsya takozh yak minimum kompaniyi Sony i IBM prodovzhuyut virobnictvo novih nakopichuvachiv na magnitnij strichci Magnitni strichki vigotovleni u 1970 80 x rokah mozhut en Degradaciya sprichinena gidrolizom plastikovoyi osnovi mozhe prizvesti do nemozhlivosti zchituvannya informaciyi zi strichki BudovaRobocha storona strichki tobto ta sho torkayetsya golivok pristroyu zapisu i zchituvannya ye tonkim sharom magnitnih chastinok sho micno prikleyeni do osnovi Yak magnitnij material vikoristovuyetsya zalizo abo jogo oksid a takozh hrom i oksidi Dlya osnovi spochatku shiroko vikoristovuvalasya acetilcelyuloza a piznishe polietilentereftalat Strichka protyaguyetsya za dopomogoyu mehanizmu i namotuyetsya na kotushki abo oserdya IstoriyaPoperednikom tehnologiyi magnitnogo zapisu na strichku ye en vinajdenij 1898 roku U comu pershomu vinahodi vikoristovuvalasya tonka staleva drotina dovzhinoyu 2195 metriv kotushka kilka santimetriv u diametri sho protyaguvalasya povz golivki zapisu i zchituvannya zi shvidkistyu 610 milimetriv za sekundu Zapis na drit dovgij chas znahodiv zastosuvannya u zapisuvalnih pristroyah litakiv i kosmichnih aparativ Pershi magnitni strichki z yavilisya u SShA i Nimechchini priblizno u 1930 h rokah i spochatku mali paperovu osnovu V seredini 1930 h nimecki kompaniyi AEG IG Farben i BASF rozrobili polimernu strichku yaka aktivno vikoristovuvalasya u magnitofonah u voyennij chas MaterialiSShA Zahidna Yevropa i Yaponiya Cej rozdil potrebuye dopovnennya traven 2019 SRSR i Shidna Yevropa Magnitna strichka tip 2 virobnictva zavodu Svema U 1950 1980 ti roki na pidpriyemstvi Svema Shostka Sumska oblast Ukrayina vigotovlyalisya z pomizh inshih nastupni tipi magnitnih strichok dlya zvukozapisu tip 2 na osnovi diacetilcelyulozi tovshina 55 mkm tip 6 na osnovi triacetilcelyulozi tovshina 55 mkm tip 9 na triacetilcelyuloznij osnovi tovshina 37 mkm tip 10 piznishe tip A 44 i B 37 na polietilentereftalatnij osnovi tovshina 37 mkm ZvukozapisKompakt kaseta Magnitnu strichku bulo vinajdeno 1928 roku u Nimechchini u ramkah eksperimentiv z zapisom zvuku Vinahid bazuvavsya na vzhe vidomomu na toj chas principovi zvukozapisu na magnitnij drit Oberlin Smit 1888 rik i Valdemar Poulsen 1898 rik U vinahodi Pflojmera vikoristovuvalasya paperova strichka vkrita tonkim poroshkom oksidu zaliza III Fe2O3 Cej vinahid otrimav podalshij rozvitok u nimeckij firmi AEG yaka pochala vipusk pershih magnitofoniv a takozh u BASF de pochalosya virobnictvo magnitnoyi strichki Inzhener sho pracyuvav 1933 roku v AEG rozrobiv pershu magnitnu golovku kilcevoyi formi poperedni konstrukciyi golovok buli golkopodibni i shvidko rujnuvali strichku Inshim vazhlivim krokom stalo vidkrittya en zavdyaki chomu rizko pokrashilasya yakist zapisuvanogo zvuku pri pidmagnichuvanni magnitnij nosij maye znachno krashu linijnist Cherez politichnu situaciyu i pochatok Drugoyi svitovoyi vijni rozvitok danoyi tehnologiyi u Nimechchini zberigavsya perevazhno u tayemnici Soyuzniki po antinimeckij koaliciyi prosluhovuyuchi nimecki radioperedachi zdogaduvalisya sho Nimechchina maye yakus duzhe peredovu tehnologiyu zapisu zvuku ale yaku same z yasuvalosya lishe naprikinci vijni koli bulo zahopleno nimecki magnitofoni i inshu aparaturu Pislya vijni amerikanci zokrema i privezli tehnologiyu do Spoluchenih Shtativ i rozvinuli yiyi komercijno Z togo chasu bulo vinajdeno veliku kilkist formativ zapisu i zaproponovano bezlich konstrukcij magnitofoniv Najposhirenishimi stali kotushkovi ta kasetni VideozapisUspih tehnologiyi magnitnogo zvukozapisu nevdovzi prizviv do ochevidnogo pitannya mozhlivosti zapisu na strichku takozh i videosignalu Shirina smugi videosignalu na poryadki bilsha nizh u zvukovogo tomu pri rusi strichki povz neruhomu golivku shvidkist ruhu povinna buti duzhe visokoyu Taki rozrobki isnuvali inzhener Dzhek Mullin sho pracyuvav na zamovlennya Binga Krosbi a takozh korporaciya BBC ale ne otrimali shirokogo vikoristannya Proriv u videozapisu zdijsnila doslidnicka grupa kompaniyi Ampex pid kerivnictvom Charlza Ginzburga zamist stacionarnoyi golivki chitannya zapisu bulo zastosovano golivku sho obertayetsya i takim chinom dosyagnuto visokoyi vzayemnoyi shvidkosti mizh golivkoyu i strichkoyu pri normalnij shvidkosti samoyi strichki Ryadki u sistemi Ampex zapisuvalisya en do ruhu strichki shirinoyu 12 7 mm dyujma sho namotuvalasya na kotushki Riznomanittya strichok i kaset zi strichkami dlya videozapisu Podalshe vdoskonalennya tehnologiyi zokrema zdijsnene kompaniyeyu Sony prizvelo do poyavi zapisu z pohilimi ryadkami a takozh zruchnih do vikoristannya videokaset u plastmasovomu korpusi Zberigannya cifrovih danihDokladnishe Nakopichuvach na magnitnij strichci Kotushka strichki priznachenoyi dlya 9 dorizhkovih nakopichuvachiv Vpershe magnitnu strichku bulo vikoristano dlya zapisu komp yuternih danih u komp yuteri UNIVAC I Nakopichuvach UNISERVO I vikoristovuvav tonku metalevu strichku shirinoyu dyujma 12 65 mm z bronzi vkritoyi nikelem splav Shilnist zapisu stanovila 100 simvoliv na dyujm 39 37 simvoliv na santimetr na vosmi dorizhkah Ranni buli gromizdkimi pristroyami sho mali dlya mehanichnoyi buferizaciyi dovgih vidrizkiv strichki Kotushki zi strichkoyu mogli obertatisya z riznoyu shvidkistyu i yih ruh ne buv vzayemno sinhronizovanij Zobrazhennya kotushok sho shvidko obertayutsya chasto vikoristovuvalosya u filmah i telebachenni dlya vizualnogo zobrazhennya priladu pid nazvoyu komp yuter U 2014 roci kompaniyi Sony i IBM ogolosili sho yim vdalosya zapisati 148 gigabit danih na odnomu kvadratnomu dyujmi magnitnoyi strichki Innovaciya polyagala u vikoristanni nadtonkih plivok sformovanih u vakuumi sho daye nadzvichajno dribni kristalichni chastinki Yemnist kartridzha z takoyu strichkoyu mozhe dohoditi do 185 terabajt Div takozhMagnitofon Nakopichuvach na magnitnij strichci Strimer nosij danih Audiokaseta Videokaseta VideomagnitofonDzherela angl Sony Global Arhiv originalu za 5 travnya 2014 Procitovano 4 travnya 2014 Magnetic Materials PDF UNESCO 1998 CII 98 WS 4 Arhiv originalu PDF za 24 chervnya 2017 Procitovano 12 grudnya 2017 ros Arhiv originalu za 10 travnya 2019 Procitovano 3 travnya 2019 Welsh H F Lukoff H 1952 PDF American Federation of Information Processing Societies Arhiv originalu PDF za 25 lyutogo 2015 Procitovano 18 travnya 2019 Fingas Jon 4 travnya 2014 Engadget Arhiv originalu za 3 travnya 2014 Procitovano 4 travnya 2014