Леопольд фон Гьосс (нім. Leopold von Goëss; 28 жовтня 1848, Грац — 22 липня 1922, Ебенталь, Каринтія) — доктор права, політик,крайовий президент Герцогства Буковина (1894—1897), губернатор Трієста.
Леопольд фон Гьосс | |
---|---|
нім. Leopold von Goëss | |
![]() | |
Народився | 28 жовтня 1848[1][2] Грац, Австрійська імперія[1] |
Помер | 22 липня 1922[1][2] (73 роки) Ебенталь, Клагенфурт-Ланд, Каринтія, Австрія[1] |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | політик |
Знання мов | німецька |
Посада | член Палати панів Імперської Ради[d] |
Батько | d |
Мати | d |
Брати, сестри | d |
У шлюбі з | d |
Діти | d[2], d[2] і d |
|
Біографія
Граф Леопольд фон Гьосс народився 28 жовтня 1848 року в Ґраці. Одразу ж після здобуття юридичної освіти, Леопольд фон Гьосс був призначений таємним імперським радником. Згодом був призначений головою уряду Каринтії. З 8 червня по 6 вересня 1894 року виконував обов'язки крайового президента Каринтії.
5 листопада 1894 року був призначений на посаду крайового президента герцогства Буковина. В інагураційній заяві граф Леопольд фон Гьосс зазначав: «Політична управа мусить бути в сім краю… наскрізь совістна, справедлива і строго безсторонна, а закони і розпорядження повинні сповнятися без огляду на конфесію, стан і заможність дотичних сторін і без огляду на те, чи хто великий, чи малий».
Граф фон Гьосс був суворим і коректним адміністратором. Йому вдавалось розв'язувати конфлікти між представниками різних національностей краю.
З 14 грудня 1897 року по 1 жовтня 1904 року граф Леопольд фон Гьосс був намісником Трієсту, де він намагався приборкати конфлікти між італійцями та словенцями. 1905 року став членом Австрійської імператорської Ради. З 1911 року займав посаду оберстербстабельмейстра (церемоніенмейстра) в Каринтії. Під час плебісциту 1920 року виступав за приєднання до Німеччини.
Граф Леопольд фон Гьосс помер 22 липня 1922 року в Ебенталі, Каринтія.
Попередник: | Президент Герцогства Буковина | Наступник: |
Франц фон Краусс | Фрідерік фон Баумберг |
Примітки
- Deutsche Nationalbibliothek Record #13016593X // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- Lundy D. R. The Peerage
Джерела
- Буковина: історичний нарис. — Чернівці: Зелена Буковина, 1998. — 416 с.
- Буковина: її сучасне і минуле. — Париж-Філядельфія-Дітройт: Зелена Буковина, 1956. — 965 с.
- Жуковський А. Історія Буковини. Частина друга: після 1774 р. — Чернівці: Видавнича спілка «Час», 1983. — 223 с. Нариси з історії Північної Буковини. — К.: Наукова думка, 1980. — 338 с.
- Никифорак М. В. Інститут крайового президента в системі австрійської адміністрації на Буковині (1853—1918 рр.) // Науковий вісник Чернівецького університету: Збірник наук. праць. Вип. 525: Правознавство. — Чернівці: Чернівецький нац. ун-т, 2010. — С. 5-11.
- Die Bukowina. Allgemeine heimatkunde. — Буковина. Загальне краєзнавство/Переклад з нім. Ф. Є. Андрійця, А. Т. Кассецького. — Чернівці: Зелена Буковина, 2004. — 688 с.
Посилання
- Буковина: її минуле і сучасне. Ред. Д. квітковського, Т. Бриндзана, А. Жуковського. Видавництво «Зелена Буковина» [ 25 вересня 2013 у Wayback Machine.]
- geneall.net [ 16 січня 2014 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет