Ке́нія (англ. Mount Kenya) — найвища гора Кенії та друга за висотою гора в Африці (після Кіліманджаро). Гора є згаслим масивним стратовулканом, який має близько десятка піків. Найвищі піки — Батіан (5199 м), Неліон (5188 м), Пойнт-Ленана (4985 м), Пойнт-Піґґот (4957 м) та Пойнт-Томпсон (4955 м). Гора розміщена в центральній частині країни дещо південніше екватора за 150 км на північний схід від Найробі.
Кенія англ. Mount Kenya | ||||
| ||||
0°06′ пд. ш. 37°12′ сх. д. / 0.100° пд. ш. 37.200° сх. д.Координати: 0°06′ пд. ш. 37°12′ сх. д. / 0.100° пд. ш. 37.200° сх. д. | ||||
Країна | | |||
---|---|---|---|---|
Система | Східно-Африканський рифт | |||
Тип | стратовулкан (згаслий) | |||
матеріал | Сієніт | |||
Висота | 5199 м | |||
Висота відносна | 3825 м (32-ге місце у світі) | |||
Ізоляція | 325 км → Кіліманджаро (5895 м) | |||
Перше сходження | 1899 рік (Гелфорд Джон Маккіндер) | |||
![]() Кенія Кенія (Африка) | ||||
![]() Кенія Кенія (Кенія) | ||||
|
Загальні відомості
Гора Кенія є стратовулканом, який виник приблизно через 3 млн років після виникнення Східно-Африканського рифту. Протягом тисячі років вона була вкрита льодовою шапкою, в результаті чого її вершини зазнали значної ерозії та мають велику кількість долин, що розходяться від центру. В наш час на горі є 11 льодовиків. Гора є важливим джерелом питної води для більшої частини Кенії.
Першим європейцем, що відкрив у 1849 році вулкан, був , але наукове товариство скептично відгукнулось з приводу його звітів про сніг в такій близькості від екватора. Існування гори Кенія підтвердилось у 1883 році, а у 1887 році вона була вперше досліджена. Вершина була вперше покорена групою на чолі з Гелфордом Маккіндером у 1899 році.
Від підніжжя до вершини гори зустрічаються 8 різних природних зон. Нижні схили вкриті різними типами лісів, в яких зустрічаються багато ендемічних або дуже характерних для гори видів, таких як лобелія, хрестовник та капський даман. У зв'язку з цим на території площею 715 км² навколо центра гори був організований , який у 1997 році був включений в список Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Щорічно парк відвідують понад 15 000 туристів.
![]() | ![]() | |
за 150 км на північний схід від столиці Кенії Найробі |
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRpTDAxdmRXNTBYMHRsYm5saFgwNWhjMkZYYjNKc1pGZHBibVF5TG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxTmIzVnVkRjlMWlc1NVlWOU9ZWE5oVjI5eWJHUlhhVzVrTWk1cWNHYz0uanBn.jpg)
Історія досліджень
Перші європейці
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV4TDBwdmFHRnVibDlNZFdSM2FXZGZTM0poY0dZdWFuQm5Mekl3TUhCNExVcHZhR0Z1Ymw5TWRXUjNhV2RmUzNKaGNHWXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Гора Кенія стала другою із трьох найвищих вершин Африки, яку відкрили європейці. Першим європейцем, який побачив гору зі сторони Кітуї (місто за 160 км від гори) у 1849 році, став німецький місіонер доктор , що роком раніше відкрив Кіліманджаро. Датою відкриття вважається 3 грудня 1849 року.
Місцеві жителі із племені ембу повідомили доктору Крапфу, що вони не доходили до вершини гори через сильний холод та білої речовини, що котилася з гори із великим шумом. У зв'язку з тим він припустив про існування на горі льодовиків. Ці дані підтверджували жителі із племені кікую.
Крапф також відмічав, що річки, що течуть з гори Кенія та інших гір району, мають постійну течію на відміну від інших африканських річок, які наповнювались в сезон дощів та пересихали в сухий період року. Так як течія річок не зупинялась навіть у найпосушливіший період, він вважав, що на горі повинне бути джерело води у формі льодовиків. Крапф вважав, що на горі може бути витік Білого Нілу.
У 1851 році Крапф повернувся в Кітуї та наблизився на 65 км ближче до гори, але не побачив її знову. У 1877 році в околицях Кітуї був Гільдербрандт, але він також не бачив гору. Так як підтверджень про існування гори не було, до відкриття Крапфа стали підходити скептично.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTgyTHpZeUwwcHZjMlZ3YUY5VWFHOXRjMjl1TG5CdVp3PT0ucG5n.png)
У 1883 році випадково дійшов до західної сторони гори і підтвердив відкриття Крапфа. Він повернув свою експедицію і досягнув висоти 2743 м, але не зміг продовжувати сходження через проблеми із місцевим населенням.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZrTDFOaGJYVmxiRjlVWld4bGEya3VhbkJuTHpJd01IQjRMVk5oYlhWbGJGOVVaV3hsYTJrdWFuQm4uanBn.jpg)
Першим ціленаправленим дослідженням гори Кенія була експедиція, організована у 1887 році та , їм вдалось досягнути висоти 4350 м з південного боку гори. За результатами експедиції вони вважали, що відкрили кратер вулкана. У 1892 році Телекі і фон Хьонель повернулись до східних схилів гори, але не змогли здійснити сходження через густий ліс.
Лише у 1893 році експедиція, на чолі з британським геологом , здійснила сходження до льодовиків гори Кенія. Маршрут експедиції проходив від озера , в результаті вони досягнули висоти 4730 м і провели декілька годин на льодовику Льюіса. Після повернення в Британію Грегорі видав звіт про свою експедицію.
У 1894 та 1896 роках експедиції на гору організував німецький фізик Георг Колб, який вперше досягнув зарослів зі східної сторони гори. Але подальше вивчення гори стало можливим лише після того, як у 1899 році була проведена залізниця до Найробі. Найзручніший доступ до гори став можливий зі сторони Момбаси з узбережжя Індійського океану.
- Ескізи, зроблені під час експедиції Джона Волтера Грегорі у Східній Африці в 1892 році.
- Гора Кенія із рівнини Капте західніше Мачакоса
- Вигляд долини Хьонеля
- Південно-західна четвертина центральної частини гори Кенія
- Центральна вершина гори Кенія з вершини гори Хьонеля
- Льодовик Льюіс
- Молитва Фунді
- Західне ребро гори Кенія
Експедиція Маккіндера
28 липня 1899 року сер Гелфорд Джон Маккіндер вирушив з експедицією на гору Кенія зі сторони Найробі. Серед членів експедиції було 6 європейців, 66 суахілі, 2 гіда-масаї та 96 кікую. Серед європейців були замісник керівника експедиції та фотограф Кемпбелл Б. Хаусберг, ботанік Дуглас Сандерс, таксидерміст Кемборн, гід Сезар Олльє, гід та носильник Джозеф Брошерел.
Експедиція зіткнулася з безліччю труднощів на своєму шляху. У землях, через які проходили дослідники, були поширені хвороби і голод. Багато з носильників-кікуйю намагалися залишитися з жінками з місцевих сіл або викрасти їх, що викликало вороже ставлення місцевих вождів до всієї експедиції. 18 серпня, коли вони досягли основного табору, у них не було їжі і води, двоє з членів експедиції були вбиті місцевим населенням, і вони були змушені надіслати Сандерса до Найваші за допомогою від губернатора капітана Горджеса.
Маккіндер просунувся до гори і розбив табір на висоті 3142 м в долині Хьонеля. 30 серпня разом з Олльє і Брошерелом він зробив першу спробу підкорити вершину гори з південно-східної сторони, але був змушений зупинити сходження за 100 м до верхівки піку Неліон через настання сутінків.
5 вересня Хаусберг, Олльє та Брошерел здійснили обхід основних вершин для пошуку простого шляху до вершини, але не змогли його знайти. 11 вересня Олльє та Брошерел здійснили сходження до льодовика Дарвін, але через буран були змушені повернутися.
Коли Сандерс повернувся із Найваші з допомогою, Маккіндер здійснив ще одну спробу сходження із Олльє та Брошерелом. Вони перетнули льодовик Льюіс та здійнялись на гору південно-східною стороною піка Неліон. Вони провели ніч поблизу жандармерії, на світанку перетнули сніжне поле на вершині льодовика Дарвін, потім льодовик Даймонд. В результаті в полудень 13 вересня вони досягнули вершини піка Батіан, а потім спустились тим же маршрутом.
Льодовики
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlF4TDAxMFMyVnVlV0ZmWjJ4bGRITmphR1Z5TG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxTmRFdGxibmxoWDJkc1pYUnpZMmhsY2k1cWNHYz0uanBn.jpg)
На горі Кенія розташовані 11 льодовиків, що мають назву (з півночі за годинниковою стрілкою): Норті, Крапф, Грегорі, Льюіс, Даймонд, Дарвін, Форел, Хейм, Тіндаль, Цезар, Джозеф. Площа льодовиків гори була виміряна у 1980 році і становить 0,7 км². Площа льодовиків істотно зменшилась після перших спостережень, зроблених у 1890-ті роки. В Гірському клубі Кенії в Найробі є фотографії гори з першого сходження 1899 року та недавні фотографії, що наглядно ілюструє зменшення льодовиків. Згідно з прогнозами протягом 30 років льодовики на горі зникнуть.
Національний парк Маунт-Кенія
Національний парк Маунт-Кенія був заснований у 1949 році для захисту території навколо гори. До присвоєння статусу національного парку він був лісовим резерватом. В цей час національний парк знаходиться на території лісового резервату, який оточує парк зі всіх сторін. У квітні 1978 року території присвоїли статус біосферного резервата ЮНЕСКО. У 1997 році національний парк та лісовий резерват були включені до списку Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.
Уряд Кенії створив національний парк з чотирьох основних причин: важливості туризму на гору Кенія для місцевої та національної економіки, захисту живописної території, збереження біологічного різноманіття всередині парку, для збереження джерел води для навколишніх районів.
Гора Кенія в місцевій культурі
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV6TDAxdmRXNTBYMHRsYm5saFgxQnZjSFZzWVhScGIyNWZiV0Z3TFdaeUxuTjJaeTh5TlRCd2VDMU5iM1Z1ZEY5TFpXNTVZVjlRYjNCMWJHRjBhVzl1WDIxaGNDMW1jaTV6ZG1jdWNHNW4ucG5n.png)
Основними племенами, що проживають в районі гори є кікую, амеру, ембу та масаї. У всіх них гора є важливою частиною культури.
Кікуйю
Кікую проживають на південних та західних схилах гори. Вони в основному займаються сільським господарством, чому сприяють дуже плодовиті вулканічні ґрунти на нижній частині схилів гори. Кікуйю вірять, що їхній бог жив на горі Кенія, коли він прийшов з неба, і що гора є троном Нгаі на землі, де Кікуйю — батько племені — зустрічався з богом Нгаі.За традицією кікуйю будують свої домівки фасадом до гори. Вони називають гору Kĩrĩ Nyaga (Кіріньяга), що можна літературно перевести як «блискуча гора», що пов'язане з відбиванням світла від льодовиків гори. Свого бога кікуйю також називають Mwene Nyaga (Мвене Ньяга), що може бути перекладено як «господар страусів» або «господар світла».
Ембу
Ембу проживають на південно-східній стороні гори Кенія. Як і кікуйю вони вважають гору священною і будують будинки обличчям до неї. Вони вважають, що гора є будинком для їхнього бога — Ngai (Нгаі) або Mwene Njeru (Мвене Ньєру). Гору вони називають Kiri Njeru (Кири Ньеру), що означає «гора білого кольору». Народ ембу тісно пов'язаний із народом мбеєре, який проживає на навітренній стороні гори, територія якої скеляста та напівпосушлива.
Масаї
Представники народу масаї ведуть напівкочовий образ життя та використовують північні схили гори для випасання худоби. Вони вважають, що їхні предки спустились з гори в часи, коли зародилось життя. Масаї називають гору Ol Donyo Keri (Ол-Доньо-Кері), що означає «гори зі смужок різних кольорів», що описує різні природні зони (сніг, ліс та інші), що видимі із рівнинної місцевості. Меншою мірою одна із молитов масаї звернена до гори Кенія:
![]() | Господи благослови наших дітей, нехай вони будуть як оливкове дерево Морінтата, нехай вони ростуть і | ![]() |
Амеру
[en] проживають на східній та північній частинах гори Кенія, вони ведуть головним чином сільськогосподарський образ життя, але також займаються випасом худоби. На їхній мові гора Кенія називається Kirimara (Кірімара), тобто «те, що має білий матеріал (сніг)». Горі присвячені багато пісень цього народу. Але бог амеру — Мурунгу (Murungu) спустився не з гори, а з небес.
Інші племена
Перші європейці, що відвідували гору Кенія, брали в члени експедиції як гідів та носильщиків представників інших племен. Багато з них ні разу не відчували холод і не бачили сніг або лід, тому їхньою реакцією часто були страх та недовіра.
![]() | Інша характерна риса занзібарського характеру проявилась в тому ж таборі. Ранком люди підійшли, щоби сказати мені, що вода, яку вони залишили в горщиках для приготування їжі, була проклята. Вони повідомили, що вона стала білою і не тряслася, більш сміливіший Фунді навіть запхав в неї палку, але вона не зайшла у воду. Вони просили, щоби я поглянув на неї, і я сказав, щоби вони принесли її мені. Але вони відмовились доторкатись до неї і благали мене піти до неї. Вода, звичайно же, затвердла від холоду. Я поставив один з горщиків на вогонь та передрікнув, що скоро її вміст знову перетвориться на воду. Люди сіли навколо і з тривогою спостерігали, а коли лід розтанув, вони з радістю підійшли та сказали мені, що демон був вигнаний, а я сказав їм, що тепер вони можуть використовувати цю воду, але як тільки я відвернувся, вони вилили її та наповнили свої горщики з навколишніх потічків. | ![]() |
— "The Great Rift Valley" |
Експедиція Маккіндера 1899 року зіткнулася на горі висотою близько 3600 м із представниками племені вадоробо, які використовували ресурси гори для побутових потреб.
Примітки
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Кенія (гора) |
- «Africa Ultra-Prominences» [ 5 жовтня 2018 у Wayback Machine.] Peaklist.org. Retrieved 01-04-2017
- Mount Kenya, Kenya. [d], (англ.). Процитовано 01-04-2017.
- Rough Guide. Rough Guide Map Kenya [map], 9 edition, 1:900,000, Rough Guide Map. Cartography by World Mapping Project. (2006)
- Гора Кенія [ 2011-08-26 у Wayback Machine.] на Wikimapia.org.
- Philippe Nonnotte. (PDF) (французькою) . Архів оригіналу (PDF) за 22 липня 2011. Процитовано 13 червня 2009.
- Francis Ndegwa Gichuki. Threats and Opportunities for Mountain Area Development in Kenya // Ambio. — Royal Swedish Academy of Sciences, 1999. — Т. 28, вип. 5 (серпень). — С. 430–435.
- E.A.T. Dutton. Kenya Mountain. — London : Jonathan Cape, 1929.
- John Walter Gregory. The Great Rift Valley. — London, 1968.
- Ludwig von Höhnel, Samuel Teleki. Discovery of Lakes Rudolf and Stefanie. — London : Longmans, 1894.
- Halford John Mackinder. A Journey to the Summit of Mount Kenya, British East Africa // The Geographical Journal. — 1900. — Т. 15, вип. 5. — С. 453–476.
- Malcolm James Coe. The Ecology of the Alpine Zone of Mount Kenya. — The Hague : Dr W. Junk, 1967.
- (PDF) (англійською) . Архів оригіналу (PDF) за 19 вересня 2011. Процитовано 13 червня 2009.
- United Nations. Mount Kenya National Park/Natural Forest. оригіналу за 30 грудня 2006. Процитовано 23 лютого 2008.
- . Travels, Researches, and Missionary Labours in Eastern Africa. — London : Frank Cass & Co. Ltd, 1860.
- Johann Ludwig Krapf (13 May 1850) — «Extract from Krapf's diary.» — Church Missionary Intelligencer. — i: 345.
- Wibjörn Karlén, James L Fastook, Karin Holmgren, Maria Malmström, John A Matthews, Eric Odada, Jan Risberg, Gunhild Rosqvist, Per Sandgren, Aldo Shemesh and Lars-Ove Westerberg. Glacier Fluctuations on Mount Kenya since ~6000 Cal. Years BP: Implications for Holocene Climate Change in Africa // Ambio. — Royal Swedish Academy of Sciences, 1999. — Т. 28, вип. 5 (серпень). — С. 409–418.
- Mountain Club. . Архів оригіналу за 17 травня 2007. Процитовано 26 травня 2007.
- Recession of Equatorial Glaciers. A Photo Documentation, Hastenrath, S., 2008, Sundog Publishing, Madison, WI, ISBN 978-0-9729033-3-2, 144 pp. Архів оригіналу за 19 березня 2012. Процитовано 20 вересня 2011.
- Kenya Wildlife Service. . Архів оригіналу за 22 червня 2007. Процитовано 23 лютого 2008.
- United Nations Environment Programme. Protected Areas and World Heritage. оригіналу за 12 лютого 2007. Процитовано 23 лютого 2008.
- Charles Richards, James Place. East African Explorers. — London : Oxford University Press, 1960.
- Jomo Kenyatta. Facing Mount Kenya. — London : Secker and Warburg, 1961.
- Sultan Somjee. Oral Traditions and Material Culture: An East Africa Experience // Research in African Literatures. — 2000. — Т. 31. — С. 97–103. — DOI:10.2979/RAL.2000.31.4.97.
- Jeffrey A.Fadiman. When We Began There Were Witchmen. — Berkeley : University of California Press, 1994. — .
Посилання
- Mount Kenya, Kenya. [d], (англ.). Процитовано 01-04-2017.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Keniya Ke niya angl Mount Kenya najvisha gora Keniyi ta druga za visotoyu gora v Africi pislya Kilimandzharo Gora ye zgaslim masivnim stratovulkanom yakij maye blizko desyatka pikiv Najvishi piki Batian 5199 m Nelion 5188 m Pojnt Lenana 4985 m Pojnt Piggot 4957 m ta Pojnt Tompson 4955 m Gora rozmishena v centralnij chastini krayini desho pivdennishe ekvatora za 150 km na pivnichnij shid vid Najrobi Keniya angl Mount KenyaGora Keniya piki Tompson Batian ta Nelion Gora Keniya piki Tompson Batian ta Nelion 0 06 pd sh 37 12 sh d 0 100 pd sh 37 200 sh d 0 100 37 200 Koordinati 0 06 pd sh 37 12 sh d 0 100 pd sh 37 200 sh d 0 100 37 200Krayina KeniyaSistema Shidno Afrikanskij riftTip stratovulkan zgaslij material SiyenitVisota 5199 mVisota vidnosna 3825 m 32 ge misce u sviti Izolyaciya 325 km Kilimandzharo 5895 m Pershe shodzhennya 1899 rik Gelford Dzhon Makkinder KeniyaKeniya Afrika KeniyaKeniya Keniya Keniya u VikishovishiZagalni vidomostiGora Keniya ye stratovulkanom yakij vinik priblizno cherez 3 mln rokiv pislya viniknennya Shidno Afrikanskogo riftu Protyagom tisyachi rokiv vona bula vkrita lodovoyu shapkoyu v rezultati chogo yiyi vershini zaznali znachnoyi eroziyi ta mayut veliku kilkist dolin sho rozhodyatsya vid centru V nash chas na gori ye 11 lodovikiv Gora ye vazhlivim dzherelom pitnoyi vodi dlya bilshoyi chastini Keniyi Pershim yevropejcem sho vidkriv u 1849 roci vulkan buv ale naukove tovaristvo skeptichno vidguknulos z privodu jogo zvitiv pro snig v takij blizkosti vid ekvatora Isnuvannya gori Keniya pidtverdilos u 1883 roci a u 1887 roci vona bula vpershe doslidzhena Vershina bula vpershe pokorena grupoyu na choli z Gelfordom Makkinderom u 1899 roci Vid pidnizhzhya do vershini gori zustrichayutsya 8 riznih prirodnih zon Nizhni shili vkriti riznimi tipami lisiv v yakih zustrichayutsya bagato endemichnih abo duzhe harakternih dlya gori vidiv takih yak lobeliya hrestovnik ta kapskij daman U zv yazku z cim na teritoriyi plosheyu 715 km navkolo centra gori buv organizovanij yakij u 1997 roci buv vklyuchenij v spisok Vsesvitnoyi spadshini YuNESKO Shorichno park vidviduyut ponad 15 000 turistiv Gora Keniya roztashovana na vershini Kenijskogo plato za 150 km na pivnichnij shid vid stolici Keniyi Najrobi Znimok gori iz suputnikaIstoriya doslidzhenPershi yevropejci Pershovidkrivach gori Gora Keniya stala drugoyu iz troh najvishih vershin Afriki yaku vidkrili yevropejci Pershim yevropejcem yakij pobachiv goru zi storoni Kituyi misto za 160 km vid gori u 1849 roci stav nimeckij misioner doktor sho rokom ranishe vidkriv Kilimandzharo Datoyu vidkrittya vvazhayetsya 3 grudnya 1849 roku Miscevi zhiteli iz plemeni embu povidomili doktoru Krapfu sho voni ne dohodili do vershini gori cherez silnij holod ta biloyi rechovini sho kotilasya z gori iz velikim shumom U zv yazku z tim vin pripustiv pro isnuvannya na gori lodovikiv Ci dani pidtverdzhuvali zhiteli iz plemeni kikuyu Krapf takozh vidmichav sho richki sho techut z gori Keniya ta inshih gir rajonu mayut postijnu techiyu na vidminu vid inshih afrikanskih richok yaki napovnyuvalis v sezon doshiv ta peresihali v suhij period roku Tak yak techiya richok ne zupinyalas navit u najposushlivishij period vin vvazhav sho na gori povinne buti dzherelo vodi u formi lodovikiv Krapf vvazhav sho na gori mozhe buti vitik Bilogo Nilu U 1851 roci Krapf povernuvsya v Kituyi ta nablizivsya na 65 km blizhche do gori ale ne pobachiv yiyi znovu U 1877 roci v okolicyah Kituyi buv Gilderbrandt ale vin takozh ne bachiv goru Tak yak pidtverdzhen pro isnuvannya gori ne bulo do vidkrittya Krapfa stali pidhoditi skeptichno dosyagnuv shiliv gori Keniya i pidtverdiv vidkrittya U 1883 roci vipadkovo dijshov do zahidnoyi storoni gori i pidtverdiv vidkrittya Krapfa Vin povernuv svoyu ekspediciyu i dosyagnuv visoti 2743 m ale ne zmig prodovzhuvati shodzhennya cherez problemi iz miscevim naselennyam buv pershim yevropejcem chiya noga stupila na goru Keniya Jogo ekspediciya dosyagla visoti 4350 m Pershim cilenapravlenim doslidzhennyam gori Keniya bula ekspediciya organizovana u 1887 roci ta yim vdalos dosyagnuti visoti 4350 m z pivdennogo boku gori Za rezultatami ekspediciyi voni vvazhali sho vidkrili krater vulkana U 1892 roci Teleki i fon Honel povernulis do shidnih shiliv gori ale ne zmogli zdijsniti shodzhennya cherez gustij lis Lishe u 1893 roci ekspediciya na choli z britanskim geologom zdijsnila shodzhennya do lodovikiv gori Keniya Marshrut ekspediciyi prohodiv vid ozera v rezultati voni dosyagnuli visoti 4730 m i proveli dekilka godin na lodoviku Lyuisa Pislya povernennya v Britaniyu Gregori vidav zvit pro svoyu ekspediciyu U 1894 ta 1896 rokah ekspediciyi na goru organizuvav nimeckij fizik Georg Kolb yakij vpershe dosyagnuv zarosliv zi shidnoyi storoni gori Ale podalshe vivchennya gori stalo mozhlivim lishe pislya togo yak u 1899 roci bula provedena zaliznicya do Najrobi Najzruchnishij dostup do gori stav mozhlivij zi storoni Mombasi z uzberezhzhya Indijskogo okeanu Eskizi zrobleni pid chas ekspediciyi Dzhona Voltera Gregori u Shidnij Africi v 1892 roci Gora Keniya iz rivnini Kapte zahidnishe Machakosa Viglyad dolini Honelya Pivdenno zahidna chetvertina centralnoyi chastini gori Keniya Centralna vershina gori Keniya z vershini gori Honelya Lodovik Lyuis Molitva Fundi Zahidne rebro gori Keniya Ekspediciya Makkindera 28 lipnya 1899 roku ser Gelford Dzhon Makkinder virushiv z ekspediciyeyu na goru Keniya zi storoni Najrobi Sered chleniv ekspediciyi bulo 6 yevropejciv 66 suahili 2 gida masayi ta 96 kikuyu Sered yevropejciv buli zamisnik kerivnika ekspediciyi ta fotograf Kempbell B Hausberg botanik Duglas Sanders taksidermist Kemborn gid Sezar Ollye gid ta nosilnik Dzhozef Brosherel Ekspediciya zitknulasya z bezlichchyu trudnoshiv na svoyemu shlyahu U zemlyah cherez yaki prohodili doslidniki buli poshireni hvorobi i golod Bagato z nosilnikiv kikujyu namagalisya zalishitisya z zhinkami z miscevih sil abo vikrasti yih sho viklikalo vorozhe stavlennya miscevih vozhdiv do vsiyeyi ekspediciyi 18 serpnya koli voni dosyagli osnovnogo taboru u nih ne bulo yizhi i vodi dvoye z chleniv ekspediciyi buli vbiti miscevim naselennyam i voni buli zmusheni nadislati Sandersa do Najvashi za dopomogoyu vid gubernatora kapitana Gordzhesa Makkinder prosunuvsya do gori i rozbiv tabir na visoti 3142 m v dolini Honelya 30 serpnya razom z Ollye i Brosherelom vin zrobiv pershu sprobu pidkoriti vershinu gori z pivdenno shidnoyi storoni ale buv zmushenij zupiniti shodzhennya za 100 m do verhivki piku Nelion cherez nastannya sutinkiv 5 veresnya Hausberg Ollye ta Brosherel zdijsnili obhid osnovnih vershin dlya poshuku prostogo shlyahu do vershini ale ne zmogli jogo znajti 11 veresnya Ollye ta Brosherel zdijsnili shodzhennya do lodovika Darvin ale cherez buran buli zmusheni povernutisya Koli Sanders povernuvsya iz Najvashi z dopomogoyu Makkinder zdijsniv she odnu sprobu shodzhennya iz Ollye ta Brosherelom Voni peretnuli lodovik Lyuis ta zdijnyalis na goru pivdenno shidnoyu storonoyu pika Nelion Voni proveli nich poblizu zhandarmeriyi na svitanku peretnuli snizhne pole na vershini lodovika Darvin potim lodovik Dajmond V rezultati v poluden 13 veresnya voni dosyagnuli vershini pika Batian a potim spustilis tim zhe marshrutom LodovikiLodovik Lyuis najbilshij na gori Keniya Na gori Keniya roztashovani 11 lodovikiv sho mayut nazvu z pivnochi za godinnikovoyu strilkoyu Norti Krapf Gregori Lyuis Dajmond Darvin Forel Hejm Tindal Cezar Dzhozef Plosha lodovikiv gori bula vimiryana u 1980 roci i stanovit 0 7 km Plosha lodovikiv istotno zmenshilas pislya pershih sposterezhen zroblenih u 1890 ti roki V Girskomu klubi Keniyi v Najrobi ye fotografiyi gori z pershogo shodzhennya 1899 roku ta nedavni fotografiyi sho naglyadno ilyustruye zmenshennya lodovikiv Zgidno z prognozami protyagom 30 rokiv lodoviki na gori zniknut Nacionalnij park Maunt KeniyaDokladnishe Maunt Keniya Nacionalnij park Maunt Keniya buv zasnovanij u 1949 roci dlya zahistu teritoriyi navkolo gori Do prisvoyennya statusu nacionalnogo parku vin buv lisovim rezervatom V cej chas nacionalnij park znahoditsya na teritoriyi lisovogo rezervatu yakij otochuye park zi vsih storin U kvitni 1978 roku teritoriyi prisvoyili status biosfernogo rezervata YuNESKO U 1997 roci nacionalnij park ta lisovij rezervat buli vklyucheni do spisku Vsesvitnoyi spadshini YuNESKO Uryad Keniyi stvoriv nacionalnij park z chotiroh osnovnih prichin vazhlivosti turizmu na goru Keniya dlya miscevoyi ta nacionalnoyi ekonomiki zahistu zhivopisnoyi teritoriyi zberezhennya biologichnogo riznomanittya vseredini parku dlya zberezhennya dzherel vodi dlya navkolishnih rajoniv Gora Keniya v miscevij kulturiKarta okolic gori iz vkazivnikom misceprozhivannya riznih plemen Osnovnimi plemenami sho prozhivayut v rajoni gori ye kikuyu ameru embu ta masayi U vsih nih gora ye vazhlivoyu chastinoyu kulturi Kikujyu Deyaki plemena vvazhat goru svyashennoyu ta buduyut svoyi budinki licem do neyi shobi dveri buli blizhche do gori Kikuyu prozhivayut na pivdennih ta zahidnih shilah gori Voni v osnovnomu zajmayutsya silskim gospodarstvom chomu spriyayut duzhe plodoviti vulkanichni grunti na nizhnij chastini shiliv gori Kikujyu viryat sho yihnij bog zhiv na gori Keniya koli vin prijshov z neba i sho gora ye tronom Ngai na zemli de Kikujyu batko plemeni zustrichavsya z bogom Ngai Za tradiciyeyu kikujyu buduyut svoyi domivki fasadom do gori Voni nazivayut goru Kĩrĩ Nyaga Kirinyaga sho mozhna literaturno perevesti yak bliskucha gora sho pov yazane z vidbivannyam svitla vid lodovikiv gori Svogo boga kikujyu takozh nazivayut Mwene Nyaga Mvene Nyaga sho mozhe buti perekladeno yak gospodar strausiv abo gospodar svitla Embu Embu prozhivayut na pivdenno shidnij storoni gori Keniya Yak i kikujyu voni vvazhayut goru svyashennoyu i buduyut budinki oblichchyam do neyi Voni vvazhayut sho gora ye budinkom dlya yihnogo boga Ngai Ngai abo Mwene Njeru Mvene Nyeru Goru voni nazivayut Kiri Njeru Kiri Neru sho oznachaye gora bilogo koloru Narod embu tisno pov yazanij iz narodom mbeyere yakij prozhivaye na navitrennij storoni gori teritoriya yakoyi skelyasta ta napivposushliva Masayi Predstavniki narodu masayi vedut napivkochovij obraz zhittya ta vikoristovuyut pivnichni shili gori dlya vipasannya hudobi Voni vvazhayut sho yihni predki spustilis z gori v chasi koli zarodilos zhittya Masayi nazivayut goru Ol Donyo Keri Ol Dono Keri sho oznachaye gori zi smuzhok riznih koloriv sho opisuye rizni prirodni zoni snig lis ta inshi sho vidimi iz rivninnoyi miscevosti Menshoyu miroyu odna iz molitov masayi zvernena do gori Keniya Gospodi blagoslovi nashih ditej nehaj voni budut yak olivkove derevo Morintata nehaj voni rostut i rozvivayutsya nehaj voni budut yak visochini Ngonga yak gora Keniya yak gora Kilimandzharo ta zbilshuyutsya v kilkosti Ameru en prozhivayut na shidnij ta pivnichnij chastinah gori Keniya voni vedut golovnim chinom silskogospodarskij obraz zhittya ale takozh zajmayutsya vipasom hudobi Na yihnij movi gora Keniya nazivayetsya Kirimara Kirimara tobto te sho maye bilij material snig Gori prisvyacheni bagato pisen cogo narodu Ale bog ameru Murungu Murungu spustivsya ne z gori a z nebes Inshi plemena Pershi yevropejci sho vidviduvali goru Keniya brali v chleni ekspediciyi yak gidiv ta nosilshikiv predstavnikiv inshih plemen Bagato z nih ni razu ne vidchuvali holod i ne bachili snig abo lid tomu yihnoyu reakciyeyu chasto buli strah ta nedovira Insha harakterna risa zanzibarskogo harakteru proyavilas v tomu zh tabori Rankom lyudi pidijshli shobi skazati meni sho voda yaku voni zalishili v gorshikah dlya prigotuvannya yizhi bula proklyata Voni povidomili sho vona stala biloyu i ne tryaslasya bilsh smilivishij Fundi navit zaphav v neyi palku ale vona ne zajshla u vodu Voni prosili shobi ya poglyanuv na neyi i ya skazav shobi voni prinesli yiyi meni Ale voni vidmovilis dotorkatis do neyi i blagali mene piti do neyi Voda zvichajno zhe zatverdla vid holodu Ya postaviv odin z gorshikiv na vogon ta peredriknuv sho skoro yiyi vmist znovu peretvoritsya na vodu Lyudi sili navkolo i z trivogoyu sposterigali a koli lid roztanuv voni z radistyu pidijshli ta skazali meni sho demon buv vignanij a ya skazav yim sho teper voni mozhut vikoristovuvati cyu vodu ale yak tilki ya vidvernuvsya voni vilili yiyi ta napovnili svoyi gorshiki z navkolishnih potichkiv The Great Rift Valley Ekspediciya Makkindera 1899 roku zitknulasya na gori visotoyu blizko 3600 m iz predstavnikami plemeni vadorobo yaki vikoristovuvali resursi gori dlya pobutovih potreb PrimitkiVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Keniya gora Africa Ultra Prominences 5 zhovtnya 2018 u Wayback Machine Peaklist org Retrieved 01 04 2017 Mount Kenya Kenya d angl Procitovano 01 04 2017 Rough Guide Rough Guide Map Kenya map 9 edition 1 900 000 Rough Guide Map Cartography by World Mapping Project 2006 ISBN 1 84353 359 6 Gora Keniya 2011 08 26 u Wayback Machine na Wikimapia org Philippe Nonnotte PDF francuzkoyu Arhiv originalu PDF za 22 lipnya 2011 Procitovano 13 chervnya 2009 Francis Ndegwa Gichuki Threats and Opportunities for Mountain Area Development in Kenya Ambio Royal Swedish Academy of Sciences 1999 T 28 vip 5 serpen S 430 435 E A T Dutton Kenya Mountain London Jonathan Cape 1929 John Walter Gregory The Great Rift Valley London 1968 Ludwig von Hohnel Samuel Teleki Discovery of Lakes Rudolf and Stefanie London Longmans 1894 Halford John Mackinder A Journey to the Summit of Mount Kenya British East Africa The Geographical Journal 1900 T 15 vip 5 S 453 476 Malcolm James Coe The Ecology of the Alpine Zone of Mount Kenya The Hague Dr W Junk 1967 PDF anglijskoyu Arhiv originalu PDF za 19 veresnya 2011 Procitovano 13 chervnya 2009 United Nations Mount Kenya National Park Natural Forest originalu za 30 grudnya 2006 Procitovano 23 lyutogo 2008 Travels Researches and Missionary Labours in Eastern Africa London Frank Cass amp Co Ltd 1860 Johann Ludwig Krapf 13 May 1850 Extract from Krapf s diary Church Missionary Intelligencer i 345 Wibjorn Karlen James L Fastook Karin Holmgren Maria Malmstrom John A Matthews Eric Odada Jan Risberg Gunhild Rosqvist Per Sandgren Aldo Shemesh and Lars Ove Westerberg Glacier Fluctuations on Mount Kenya since 6000 Cal Years BP Implications for Holocene Climate Change in Africa Ambio Royal Swedish Academy of Sciences 1999 T 28 vip 5 serpen S 409 418 Mountain Club Arhiv originalu za 17 travnya 2007 Procitovano 26 travnya 2007 Recession of Equatorial Glaciers A Photo Documentation Hastenrath S 2008 Sundog Publishing Madison WI ISBN 978 0 9729033 3 2 144 pp Arhiv originalu za 19 bereznya 2012 Procitovano 20 veresnya 2011 Kenya Wildlife Service Arhiv originalu za 22 chervnya 2007 Procitovano 23 lyutogo 2008 United Nations Environment Programme Protected Areas and World Heritage originalu za 12 lyutogo 2007 Procitovano 23 lyutogo 2008 Charles Richards James Place East African Explorers London Oxford University Press 1960 Jomo Kenyatta Facing Mount Kenya London Secker and Warburg 1961 Sultan Somjee Oral Traditions and Material Culture An East Africa Experience Research in African Literatures 2000 T 31 S 97 103 DOI 10 2979 RAL 2000 31 4 97 Jeffrey A Fadiman When We Began There Were Witchmen Berkeley University of California Press 1994 ISBN 0 520 08615 5 PosilannyaMount Kenya Kenya d angl Procitovano 01 04 2017