Запру́ддя (до 1960 — Вінцентівка) — село в Рокитнянській селищній громаді Білоцерківського району Київської області України. Населення становить 1311 осіб. У ХІХ столітті — волосний центр.
село Запруддя | |
---|---|
Країна | |
Область | Київська область |
Район | Білоцерківський район |
Громада | Рокитнянська селищна громада |
Основні дані | |
Засноване | 1507 |
Населення | 1311 |
Площа | 50 км² |
Густота населення | 26,22 осіб/км² |
Поштовий індекс | 09620 |
Телефонний код | +380 4562 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°48′31″ пн. ш. 30°38′44″ сх. д. / 49.80861° пн. ш. 30.64556° сх. д.Координати: 49°48′31″ пн. ш. 30°38′44″ сх. д. / 49.80861° пн. ш. 30.64556° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря | 171 м |
Місцева влада | |
Адреса ради | 09620, Київська обл., Рокитнянський р-н, с.Запруддя, вул.Шевченка,2 |
Карта | |
![]() Запруддя | |
![]() Запруддя | |
Мапа | |
Історія
Поблизу села археологічні експедиції зафіксували одну з найпівнічніших сарматських поховальних пам'яток — скіфський курган. Поселення на сучасній території засноване 1507.
Л. Похилевич залишив записки про історію села:
Винцентовка, село при речке Гороховатке, близ границы Киевского уезда, в 45 верстах от Белой Церкви. В 1790 году в 140 дворах было обоего пола 1215 жителей"
Назву «Вінцентівка» село одержало 1752 від імені Станіслава Вінцентія, князя Яблоновського, який старостував тут. У ті часи село належало до Білоцерківського староства.
За переказами старожилів, через поселення дорогою на Білу Церкву проїздив гетьман Б. Хмельницький, який відпочивав із своїми козаками там, де нині розташовані озера. І дотепер збереглися деякі величезні пеньки від розкішних верб та осокорів, що росли вздовж берегів.
У давнину село було вільним, та з приходом в Україну поляків землі села стали власністю польських магнатів, а селяни стали кріпаками графів Браніцьких. Економія їх була розташована на території нинішнього села Маківка. Першим поміщиком у ній був шляхтич Маківський.
1752 на території села князем Яблоновським побудована дерев'яна греко-католицька церква. 1768 перебудована. Це були часи Коліївщини, коли православні миряни виганяли католиків та уніатів і споруджували нові церкви. 1786 вінцентівський храм в ім'я святого Миколая збудовано практично заново. У кінці XVIII століття у числі інших православних храмів південної Київщини вінцентівська церква отримала у подарунок від уряду окремі деталі одягу духовних осіб. Ще довго селяни з найближчих сіл приїздили подивитися на речі, прислані царицею з далекого Петербурга.
Миряни Вінцентівки і Ліщинки дбайливо доглядали свій храм і регулярно його ремонтували. Та в середині XIX століття споруда потребувала вже капітального ремонту, і кріпаки села звернулися до графа Браніцького з проханням полагодити храм. Коли ж граф проігнорував це прохання, то миряни написали листа київському митрополиту Філарету. Владика повідомив про ситуацію київського генерал-губернатора, а він, у свою чергу, почав впливати на гонористих графів. Листи високопоставленої особи зробили свою справу: графська економія виділила кошти і деревину, церкву оновлено і освячено 1850. Після скасування кріпацтва 1861 миряни здійснювали ремонтні роботи самостійно.
1864 році населення Вінцентівки становило 2456 осіб. «Ведомость оброчным статьям» дає певні уявлення про вінцентівське хазяйство у 1865—1871 роках, коли у володіннях Браніцьких порядкував Петро Троцький:
"Все доходные статьи по имению, как-то: от рыбной ловли, от мельниц, от продажи горячительных напитков на всем пространстве господской и мирской земли, от полевых угодий и из других источников в имениях извлекаемых, не представляют крестьянам никакого права пользоваться этими статьями."
Таким чином, і після скасування кріпосного права Браніцькі залишалися повновладними господарями на селі.
За переписом 1895 року Вінцентівка була центром однойменної волості, мала 870 дворів з населенням 4645 осіб, з них 4357 селян, а решта 388 чол. — дворяни, міщани, купці.
У селі була церква, 1 водяний і 25 вітряних млинів, церковноприходська школа, по четвергах — великі базари. З 1891 працював медпункт, першим фельдшером якого був Дитиненко.
1895 громада побудувала запасний магазин (гамазей), куди зсипалося громадське зерно.
До села також належали ферма «Маківка»(35 ч.), 3 поселення — «Узинський степ»(4 ч.), «Московщина»(45 чол.), «Росава»(403 ч.) та власна садиба «Княжин» княжни М. Горчакової (31 ч.)
Протягом року відбувалися десятки «царських богослужінь» на честь численних подій в домі Романових. Особливими почестями оточувалася особа імператора Олександра ІІ за звільнення селян з кріпацької неволі. Прихожани Вінцентівки зібрали пожертви на спорудження у Санкт-Петербурзі храму «Спас-на-крові» на місці загибелі Олександра ІІ. Про це місцевий священик отець Іосиф Безвенглінський написав міністру внутрішніх справ, а той — правлячому імператору Олександру ІІІ, сину вбитого царя. Олександр ІІІ повелів міністру надіслати від його імені подяку мешканцям Вінцентівки. Вдячні жителі села ще раз оголосили громадський збір коштів для придбання у волосну управу портрета Олександра ІІІ.
За переписом 1900 року у Вінцентівці нараховувалось 992 двори з 5334 жителями. Крім церкви, у селі були каплиця, 1 водяний і 31 вітряний млини, 4 кінних топчаки, 5 кузень, 3 маслобійні. 1903 хлібний запасний магазин переобладнали і відкрили двокласне міністерське училище.
З 1917 — у складі УНР. З 1921 стабільний комуністичний режим. 1929 сталіністи вдалися до голодомору, жертвами якого стала більшість села. Жителі тікали до сусідніх міст, а також заводського села Ставки. Пухлі люди повідомляли про групи канібалів, які наводнили село, і полювали переважно за дітьми.
1941 організатори голодомору втекли із села, 1943 вони повернулися.
З 1991 у селі українська влада.
З 2014 мешканці Запруддя підтримали ЗСУ у боротьбі з агресією РФ в Україну, а 10 березня 2024, у Неділю про Страшний Суд, релігійна громада села проголосувала про вихід з неволі Московського патріярхату та послідовала Томосу Вселенського Патріарха про автокефалію Православної Церкви України, влившись у її Білоцерківську єпархію.
Метричні книги, клірові відомості, сповідні розписи церкви св. Миколая с. Вінцентівка Васильківського пов. Київської губ. зберігаються в ЦДІАК України http://cdiak.archives.gov.ua/baza_geog_pok/church/vint_001.xml [ 11 грудня 2018 у Wayback Machine.]
Відомі люди
У різні роки Вінцентівку відвідали В. Ляскоронський — автор «Иностранных карт и атласов XIV—XVII веков», літописець Г. Грабянка, київський губернатор І. Фундуклей, французький художник Де ля Фліз, П Миштаков — укладач «Списка рек Днепровского бассейна», Н Максимович — автор «Гидрологического и гидрографического очерка Киевской губернии», Л. Похилевич — славетний краєзнавець XIX ст., автор «Сказания о населенных местностях Киевской губернии».
Населення
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
Мова | Кількість | Відсоток |
---|---|---|
українська | 1305 | 99.54% |
російська | 3 | 0.23% |
білоруська | 2 | 0.15% |
румунська | 1 | 0.08% |
Усього | 1311 | 100% |
Народились
- Максименко Сергій Дмитрович — український вчений, доктор психологічних наук, професор, дійсний член АПН України, директор Інституту психології ім. Г. С. Костюка АПН України
- (31. 10. 1911 — 4. 3. 1940) — учасник сталінської інтервенції до Фінляндії. Кулеметник 68-го стрілецького полку, 70-а стрілецька дивізія, 7 армія СССР. 1929 утік на Донбас, працював на шахті, з 1933 — на склозаводі в Чагодощенском районі Вологодської області. В РККА з 1939 року. Учасник фінляндської війни 1939-40 рр. 23 грудня 1939 року рядовий Висоцький успішно відбивав ворожі атаки, ведучи вогонь по супротивникові. Незважаючи на поранення, не пішов з поля бою. Звання Героя Радянського Союзу Кузьмі Дмитровичу Висоцькому присвоєне 15 січня 1940 року. В лютому 1940 року командир кулеметного взводу Висоцький у бою при оволодінні островом Пуккіонсарі (острів Цапиний, Виборзький район Ленінградської області) важко поранений, помер в шпиталі 4 березня 1940 року. Похований в Санкт-Петербурзі на Богословському кладовищі. Його ім'ям названі місто в Ленінградській області (бывш. Тронгзунд), вулиці в селі Запруддя і селищі Сазонові Чагодощенского району.
- — заслужений вчитель України, кандидат філологічних наук, авторка книги "10 кроків до щастя" 2016 року.
Див. також
Примітки
- . Архів оригіналу за 25 листопада 2018. Процитовано 24 листопада 2018.
Джерела
- Літопис єпархій [ 27 жовтня 2011 у Wayback Machine.]
- [1] [Архівовано 8 серпня 2012 у WebCite]
Посилання
- 3.) Wincentówka, wś nad rzeką Horochowatką // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1893. — Т. XIII. — S. 543. (пол.)
![]() | Це незавершена стаття з географії України. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Zapruddya Zapru ddya do 1960 Vincentivka selo v Rokitnyanskij selishnij gromadi Bilocerkivskogo rajonu Kiyivskoyi oblasti Ukrayini Naselennya stanovit 1311 osib U HIH stolitti volosnij centr selo Zapruddya Krayina Ukrayina Oblast Kiyivska oblast Rajon Bilocerkivskij rajon Gromada Rokitnyanska selishna gromada Osnovni dani Zasnovane 1507 Naselennya 1311 Plosha 50 km Gustota naselennya 26 22 osib km Poshtovij indeks 09620 Telefonnij kod 380 4562 Geografichni dani Geografichni koordinati 49 48 31 pn sh 30 38 44 sh d 49 80861 pn sh 30 64556 sh d 49 80861 30 64556 Koordinati 49 48 31 pn sh 30 38 44 sh d 49 80861 pn sh 30 64556 sh d 49 80861 30 64556 Serednya visota nad rivnem morya 171 m Misceva vlada Adresa radi 09620 Kiyivska obl Rokitnyanskij r n s Zapruddya vul Shevchenka 2 Karta Zapruddya Zapruddya MapaIstoriyaPoblizu sela arheologichni ekspediciyi zafiksuvali odnu z najpivnichnishih sarmatskih pohovalnih pam yatok skifskij kurgan Poselennya na suchasnij teritoriyi zasnovane 1507 L Pohilevich zalishiv zapiski pro istoriyu sela Vincentovka selo pri rechke Gorohovatke bliz granicy Kievskogo uezda v 45 verstah ot Beloj Cerkvi V 1790 godu v 140 dvorah bylo oboego pola 1215 zhitelej Nazvu Vincentivka selo oderzhalo 1752 vid imeni Stanislava Vincentiya knyazya Yablonovskogo yakij starostuvav tut U ti chasi selo nalezhalo do Bilocerkivskogo starostva Za perekazami starozhiliv cherez poselennya dorogoyu na Bilu Cerkvu proyizdiv getman B Hmelnickij yakij vidpochivav iz svoyimi kozakami tam de nini roztashovani ozera I doteper zbereglisya deyaki velichezni penki vid rozkishnih verb ta osokoriv sho rosli vzdovzh beregiv U davninu selo bulo vilnim ta z prihodom v Ukrayinu polyakiv zemli sela stali vlasnistyu polskih magnativ a selyani stali kripakami grafiv Branickih Ekonomiya yih bula roztashovana na teritoriyi ninishnogo sela Makivka Pershim pomishikom u nij buv shlyahtich Makivskij 1752 na teritoriyi sela knyazem Yablonovskim pobudovana derev yana greko katolicka cerkva 1768 perebudovana Ce buli chasi Koliyivshini koli pravoslavni miryani viganyali katolikiv ta uniativ i sporudzhuvali novi cerkvi 1786 vincentivskij hram v im ya svyatogo Mikolaya zbudovano praktichno zanovo U kinci XVIII stolittya u chisli inshih pravoslavnih hramiv pivdennoyi Kiyivshini vincentivska cerkva otrimala u podarunok vid uryadu okremi detali odyagu duhovnih osib She dovgo selyani z najblizhchih sil priyizdili podivitisya na rechi prislani cariceyu z dalekogo Peterburga Miryani Vincentivki i Lishinki dbajlivo doglyadali svij hram i regulyarno jogo remontuvali Ta v seredini XIX stolittya sporuda potrebuvala vzhe kapitalnogo remontu i kripaki sela zvernulisya do grafa Branickogo z prohannyam polagoditi hram Koli zh graf proignoruvav ce prohannya to miryani napisali lista kiyivskomu mitropolitu Filaretu Vladika povidomiv pro situaciyu kiyivskogo general gubernatora a vin u svoyu chergu pochav vplivati na gonoristih grafiv Listi visokopostavlenoyi osobi zrobili svoyu spravu grafska ekonomiya vidilila koshti i derevinu cerkvu onovleno i osvyacheno 1850 Pislya skasuvannya kripactva 1861 miryani zdijsnyuvali remontni roboti samostijno 1864 roci naselennya Vincentivki stanovilo 2456 osib Vedomost obrochnym statyam daye pevni uyavlennya pro vincentivske hazyajstvo u 1865 1871 rokah koli u volodinnyah Branickih poryadkuvav Petro Trockij Vse dohodnye stati po imeniyu kak to ot rybnoj lovli ot melnic ot prodazhi goryachitelnyh napitkov na vsem prostranstve gospodskoj i mirskoj zemli ot polevyh ugodij i iz drugih istochnikov v imeniyah izvlekaemyh ne predstavlyayut krestyanam nikakogo prava polzovatsya etimi statyami Takim chinom i pislya skasuvannya kriposnogo prava Branicki zalishalisya povnovladnimi gospodaryami na seli Za perepisom 1895 roku Vincentivka bula centrom odnojmennoyi volosti mala 870 dvoriv z naselennyam 4645 osib z nih 4357 selyan a reshta 388 chol dvoryani mishani kupci U seli bula cerkva 1 vodyanij i 25 vitryanih mliniv cerkovnoprihodska shkola po chetvergah veliki bazari Z 1891 pracyuvav medpunkt pershim feldsherom yakogo buv Ditinenko 1895 gromada pobuduvala zapasnij magazin gamazej kudi zsipalosya gromadske zerno Do sela takozh nalezhali ferma Makivka 35 ch 3 poselennya Uzinskij step 4 ch Moskovshina 45 chol Rosava 403 ch ta vlasna sadiba Knyazhin knyazhni M Gorchakovoyi 31 ch Protyagom roku vidbuvalisya desyatki carskih bogosluzhin na chest chislennih podij v domi Romanovih Osoblivimi pochestyami otochuvalasya osoba imperatora Oleksandra II za zvilnennya selyan z kripackoyi nevoli Prihozhani Vincentivki zibrali pozhertvi na sporudzhennya u Sankt Peterburzi hramu Spas na krovi na misci zagibeli Oleksandra II Pro ce miscevij svyashenik otec Iosif Bezvenglinskij napisav ministru vnutrishnih sprav a toj pravlyachomu imperatoru Oleksandru III sinu vbitogo carya Oleksandr III poveliv ministru nadislati vid jogo imeni podyaku meshkancyam Vincentivki Vdyachni zhiteli sela she raz ogolosili gromadskij zbir koshtiv dlya pridbannya u volosnu upravu portreta Oleksandra III Za perepisom 1900 roku u Vincentivci narahovuvalos 992 dvori z 5334 zhitelyami Krim cerkvi u seli buli kaplicya 1 vodyanij i 31 vitryanij mlini 4 kinnih topchaki 5 kuzen 3 maslobijni 1903 hlibnij zapasnij magazin pereobladnali i vidkrili dvoklasne ministerske uchilishe Z 1917 u skladi UNR Z 1921 stabilnij komunistichnij rezhim 1929 stalinisti vdalisya do golodomoru zhertvami yakogo stala bilshist sela Zhiteli tikali do susidnih mist a takozh zavodskogo sela Stavki Puhli lyudi povidomlyali pro grupi kanibaliv yaki navodnili selo i polyuvali perevazhno za ditmi 1941 organizatori golodomoru vtekli iz sela 1943 voni povernulisya Z 1991 u seli ukrayinska vlada Z 2014 meshkanci Zapruddya pidtrimali ZSU u borotbi z agresiyeyu RF v Ukrayinu a 10 bereznya 2024 u Nedilyu pro Strashnij Sud religijna gromada sela progolosuvala pro vihid z nevoli Moskovskogo patriyarhatu ta poslidovala Tomosu Vselenskogo Patriarha pro avtokefaliyu Pravoslavnoyi Cerkvi Ukrayini vlivshis u yiyi Bilocerkivsku yeparhiyu Metrichni knigi klirovi vidomosti spovidni rozpisi cerkvi sv Mikolaya s Vincentivka Vasilkivskogo pov Kiyivskoyi gub zberigayutsya v CDIAK Ukrayini http cdiak archives gov ua baza geog pok church vint 001 xml 11 grudnya 2018 u Wayback Machine Vidomi lyudi U rizni roki Vincentivku vidvidali V Lyaskoronskij avtor Inostrannyh kart i atlasov XIV XVII vekov litopisec G Grabyanka kiyivskij gubernator I Funduklej francuzkij hudozhnik De lya Fliz P Mishtakov ukladach Spiska rek Dneprovskogo bassejna N Maksimovich avtor Gidrologicheskogo i gidrograficheskogo ocherka Kievskoj gubernii L Pohilevich slavetnij krayeznavec XIX st avtor Skazaniya o naselennyh mestnostyah Kievskoj gubernii NaselennyaMova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku Mova Kilkist Vidsotok ukrayinska 1305 99 54 rosijska 3 0 23 biloruska 2 0 15 rumunska 1 0 08 Usogo 1311 100 NarodilisMaksimenko Sergij Dmitrovich ukrayinskij vchenij doktor psihologichnih nauk profesor dijsnij chlen APN Ukrayini direktor Institutu psihologiyi im G S Kostyuka APN Ukrayini 31 10 1911 4 3 1940 uchasnik stalinskoyi intervenciyi do Finlyandiyi Kulemetnik 68 go strileckogo polku 70 a strilecka diviziya 7 armiya SSSR 1929 utik na Donbas pracyuvav na shahti z 1933 na sklozavodi v Chagodoshenskom rajoni Vologodskoyi oblasti V RKKA z 1939 roku Uchasnik finlyandskoyi vijni 1939 40 rr 23 grudnya 1939 roku ryadovij Visockij uspishno vidbivav vorozhi ataki veduchi vogon po suprotivnikovi Nezvazhayuchi na poranennya ne pishov z polya boyu Zvannya Geroya Radyanskogo Soyuzu Kuzmi Dmitrovichu Visockomu prisvoyene 15 sichnya 1940 roku V lyutomu 1940 roku komandir kulemetnogo vzvodu Visockij u boyu pri ovolodinni ostrovom Pukkionsari ostriv Capinij Viborzkij rajon Leningradskoyi oblasti vazhko poranenij pomer v shpitali 4 bereznya 1940 roku Pohovanij v Sankt Peterburzi na Bogoslovskomu kladovishi Jogo im yam nazvani misto v Leningradskij oblasti byvsh Trongzund vulici v seli Zapruddya i selishi Sazonovi Chagodoshenskogo rajonu zasluzhenij vchitel Ukrayini kandidat filologichnih nauk avtorka knigi 10 krokiv do shastya 2016 roku Div takozhPerelik naselenih punktiv sho postrazhdali vid Golodomoru 1932 1933 Kiyivska oblast Primitki Arhiv originalu za 25 listopada 2018 Procitovano 24 listopada 2018 Ridni movi v ob yednanih teritorialnih gromadah Ukrayini Ukrayinskij centr suspilnih danihDzherelaLitopis yeparhij 27 zhovtnya 2011 u Wayback Machine 1 Arhivovano 8 serpnya 2012 u WebCite Posilannya3 Wincentowka ws nad rzeka Horochowatka Slownik geograficzny Krolestwa Polskiego Warszawa Druk Wieku 1893 T XIII S 543 pol Ce nezavershena stattya z geografiyi Ukrayini Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi