Станіслав Ігорович Жирков (Стас Жирков) (нар. 10 вересня 1986, Уфа, Башкортостан) — український театральний режисер, автор музичного оформлення, художник з освітлення, сценограф, керівник постановки, художній керівник, Заслужений артист України (2017).
Стас Жирков | ||||
---|---|---|---|---|
Жирков Станіслав Ігорович | ||||
Народився | 10 вересня 1986 (37 років) Уфа | |||
Національність | українець | |||
Громадянство | ||||
Діяльність | театральний режисер | |||
Роки діяльності | 2007 — дотепер | |||
Нагороди та премії | ||||
![]() | ||||
| ||||
З січня 2019 року по вересень 2022 рік — директор-художній керівник Київського академічного театру драми і комедії на лівому березі Дніпра.
Життєпис
Стас Жирков народився 1986 року у місті Уфа, де прожив з батьками до 5 років. Згодом родина переїхала до одеського передмістя Чорноморськ (колишній Іллічівськ). У 2008 році закінчив акторсько-режисерський курс Київського національного університету культури та мистецтва (майстерня Петра Ільченка та ).
Після закінчення вишу Стас Жирков разом із заснували незалежний театр «Відкритий погляд». Крім того, співпрацює із різними театрами.
У 2014 — 2019 роках обіймав посаду художнього керівника академічного театру «Золоті ворота». Також з 2014 по 2017 роки викладав режисуру у Київському національному університеті культури та мистецтв. У 2018 році почав працювати майстром акторського курсу у рідному виші.
З 2016 року очолює напрям молодіжної політики та пошуково-експериментального театру Національної спілки театральних діячів України.
25 січня 2019 року переміг в конкурсі на посаду директора — художнього керівника Київського академічного театру драми і комедії на лівому березі Дніпра.
З 2020 року майстер курсу режисури Київської муніципальної академії естрадного та циркового мистецтв.
У 2022 році пішов з київського театру на Лівому березі, та тримав роботу в Вільнівському малому театрі (Литва).
Творчість
На сцені Київського академічного Молодого театру поставив вистави:
- «Любов людей» Дмитра Богославського,
- «Потрібні брехуни!» за Івом Жаміаком
- «Серпень: Графство Осейдж» Трейсі Леттса.
У 2016 році був запрошений до , аби в рамках німецько-українського фестивалю «Дикий Схід. Подія Україна» випустити спектакль за п'єсою Павла Ар'є «На початку та наприкінці часів». У 2017 році разом із Павлом Ар'є та Магдебурзьким театром реалізував проєкт «Чому Михайло Гурман не вижив» — сучасна версія класичної п'єси Івана Франка «Украдене щастя».
Здійснив режисерські постановки:
- Київський національний академічний Молодий театр,
- Центр театрального мистецтва ім. Леся Курбаса,
- Київський академічний театр «Золоті ворота»,
- Одеський академічний український музично-драматичний театр ім. В. Василька,
- Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра
Режисерські постановки
- Театр «Відкритий погляд» (м. Київ)
- 2011, 27 лютого — «Наташина мрія» Ярослави Пулінович
- 2012, 21 квітня — «Сім'я. Сцени» Ганни Яблонської
- 2012, 14 жовтня — «Гуппі» Василя Сігарєва
- 2012, 3 листопада — «Найлегший спосіб кинути курити» Михайла Дурнєнкова (копродукція із Національним центром театрального мистецтва імені Леся Курбаса)
- 2013, 23 квітня — «Любов людей» Дмитра Богославського
- 2014, 22 травня — «Потрібні брехуни!» за п’єсою «Мсьє Амількар, або людина, яка платить» Ів Жаміака
- 2017, 25 лютого — «Серпень: Графство Осейдж» Трейсі Леттса
- 2014 — «Наташина мрія» Ярослави Пулінович
- 2014 — «Браковані люди» Василя Сігарєва
- 2015, 18 березня — «Сталкери» за п'єсою «На початку і наприкінці часів») Павла Ар’є (копродукція із Київським академічним Молодим театром. Прем'єра в березні на камерній сцені, з жовтня 2015-го — основна сцена Молодого театру, з 26 квітня 2019 — на сцені Театру драми і комедії)
- 2015 — «Відчуття за стіною» Ганни Яблонської
- 2016, 22 січня — «Слава героям» Павла Ар’є (копродукція із Івано-Франківським обласним академічним музично-драматичним театром імені І. Франка)
- 2016, 26 листопада — «І створив собі кумира…» за мемуарами Лева Копилева (вистава-реквієм пам'яті жертв українських Голодоморів)
- 2017, 11 жовтня — «Тату, ти мене любив?» за п’єсою «Тихий шорох зникаючих кроків» Дмитра Богославського
- 2018, 16 лютого — «Каліки» Серґія Ґьоснера
- 2019, 24 січня — «Отелло/Україна/Facebook» Павла Ар'є та Марини Смілянець
- 2021, 13 березня — «Білка, яка прожила 100 років» Олега Михайлова
- Theater Magdeburg / Магдебурзький театр (Німеччина)
- 2016, 19 травня — «Am anfang und am ende aller zeiten» / «На початку і наприкінці часів» Павла Ар’є
- 2017, 13 квітня — «Warum überlebt Michailo Gurman nicht?» / «Чому Михайло Гурман не вижив» Павла Ар’є за мотивами п’єси «Украдене щастя» Івана Франка (копродукція із київським театром «Золоті ворота»)
- 2018, 7 грудня — «Warten auf Godot» / «Чекаючи на Годо» за п'єсою Семюела Беккета
- 2019, 11 травня — «Клас» Павла Ар’є, Стаса Жиркова та акторів вистави (камерна сцена)
- 2019, 19 жовтня — «Альбатроси» за п’єсою «З життя корисних копалин» Фредеріка Строппеля (камерна сцена)
- 2020, 1 лютого — «13 перших правил» Дмитра Богославського (камерна сцена)
- 2020, 28 грудня — «Хлібне перемир'я» Сергія Жадана
- 2021, 25 вересня — «Батько» за [en] [en]
- Інші театри
- 2014 — «Лускунчик» Дена та Яни Гуменних за мотивами повісті-казки Ернста Теодора Амадея Гофмана (Національний академічний драматичний театр імені Івана Франка, м. Київ)
- 2016, 21 жовтня — «Ілюзії» Івана Вирипаєва (Театральна агенція «ТЕ-АРТ», м. Київ)
- 2018, 26 січня — «Дівчина з ведмедиком, або Неповнолітня…» Павла Ар’є за мотивами роману Віктора Домонтовича (Київський академічний драматичний театр на Подолі)
- 2018, 28 червня — «Вона його любила» за мотивами п'єси «С училища» Андрія Іванова (Одеський академічний український музично-драматичний театр імені В. Василька)
- 2018, 10 жовтня — «Паляванне на сябе» / «Полювання на себе» за п'єсою [ru]» Олександра Вампілова (Республіканський театр білоруської драматургії, м. Мінськ, Білорусь)
- 2020 — «Маріте» за романом «Моє ім'я Маріте» Альвідаса Шляпікаса (Alytaus miesto teatras, м. Алітус, Литва)
Акторська фільмографія
- 2007 — Зірки в армії (мюзикл)
- 2008 — Король, дама, валет (Росія, Укрїина) — Вітя
- 2011 — Повернення Мухтара-7 (4 серія «Зайвий квиток») — Лопухін
- 2016 — Я кохаю свого чоловіка (Україна) — епізод
Нагороди та визнання
- 2017 — Заслужений артист України
- 2011 — Театральна премія — лауреат в номінації «За найкращий режисерський дебют» (вистава «Наташина мрія» за Ярославою Пулінович)
- 2016 — Театральна премія «Київська пектораль» — лауреат в номінації «Найкраща вистава камерної сцени» (вистава «Сталкери» — спільний проєкт Театру «Золоті ворота» та Київського академічного Молодого театру)
- 2017 — Театральна премія «Київська пектораль» — лауреат в номінації «Найкраща режисура» (вистава «Слава героям» — спільний проєкт Театру «Золоті ворота» та Івано-Франківського академічного обласного музично-драматичного театру ім. І. Франка)
Примітки
- . Архів оригіналу за 28 липня 2021. Процитовано 4 березня 2021.
- Сергій ВИННИЧЕНКО (21 січня 2019). (укр.). Портал «Театральна риболовля». Архів оригіналу за 15 лютого 2021. Процитовано 2021-3-04.
- (укр.). «Еспресо TV». 25 лютого 2018. Архів оригіналу за 25 лютого 2018. Процитовано 2021-3-04.
- . Архів оригіналу за 5 березня 2022. Процитовано 16 лютого 2021.
- Нитки масштабу та користь хлопання дверима. Як український режисер розповідає про війну за кордоном (укр.). «Евакуація.City». 11 жовтня 2023. Процитовано 11 жовтня 2023.
- . Архів оригіналу за 17 січня 2021. Процитовано 16 лютого 2021.
- Сергій ВИННИЧЕНКО (18 березня 2018). (укр.). Портал «Театральна риболовля». Архів оригіналу за 7 квітня 2022. Процитовано 20 березня 2022.
- Олеся КОТУБЕЙ (6 грудня 2021). (укр.). «Суспільне. Культура». Архів оригіналу за 7 грудня 2021. Процитовано 2021-12-7.
- Ірина ГОЛІЗДРА (19 січня 2022). Театр, як терапія для душі: «Тату, ти мене любив?» (укр.). «Kyiv Daily». Процитовано 2022-1-19.
- Юрій ВОЛОДАРСЬКИЙ (січень 2019). (рос.). «Yabl». Архів оригіналу за 26 січня 2019. Процитовано 2019-1-26.
- Анна КАЛУГЕР (1 березня 2019). (укр.). «Український театр». Архів оригіналу за 7 березня 2019. Процитовано 2019-3-06.
- Сергій ВИННИЧЕНКО (30 липня 2020). (укр.). Портал «Театральна риболовля». Архів оригіналу за 18 жовтня 2020. Процитовано 4 грудня 2020.
- Катерина ЛУЦЬКА (3 травня 2017). «Украдене щастя» з німецьким акцентом: класика від театру в Магдебурзі (укр.). «DW Ukrainian». Процитовано 5 квітня 2023.
- Іван СТОЛЯРЧУК (18 серпня 2020). (укр.). «Gazeta.ua». Архів оригіналу за 19 серпня 2020. Процитовано 2020-8-20.
- Тетяна ПОЛІЩУК (21 серпня 2020). (укр.). «День» №157-158. Архів оригіналу за 8 грудня 2021. Процитовано 2020-8-21.
- Людмила ОЛТАРЖЕВСЬКА (20 жовтня 2021). (укр.). «Театрально-концертний Київ». Архів оригіналу за 25 жовтня 2021. Процитовано 25 жовтня 2021.
- Костянтин РИЛЬОВ (29 січня 2022). (укр.). Ж-л «Фокус». Архів оригіналу за 31 січня 2022. Процитовано 2022-1-31.
- «Київська пектораль-2016»-Наблюдая жизнь.
- . Архів оригіналу за 11 вересня 2017. Процитовано 16 лютого 2021.
- . Архів оригіналу за 7 травня 2021. Процитовано 16 лютого 2021.
- . Архів оригіналу за 19 квітня 2017. Процитовано 16 лютого 2021.
Посилання
Стас Жирков у соцмережі «Facebook»
- Стас Жирков на сайті Київського академічного театру драми і комедії на лівому березі Дніпра [ 5 березня 2022 у Wayback Machine.]
- Стас Жирков [ 8 травня 2021 у Wayback Machine.] на порталі Національної спілки театральних діячів України
- Стас Жирков на сайті Київського академічного драматичного театру на Подолі [ 25 вересня 2019 у Wayback Machine.]
- Стас Жирков у каталозі режисерів портала «Театральна риболовля» [ 28 липня 2021 у Wayback Machine.]
- Інтерв'ю
- Велике інтерв'ю на порталі «Театральна риболовля» (частина 1, частина 2, частина 3) (вересень 2022)
- СТАС ЖИРКОВ: Про скандал в Театрі на лівому березі, перебування в Європі та радянські наративи — подкаст Тетяни Гончарової (травень 2023)
- «Es fällt mir schwer, die Haltung der Schweiz zum Krieg zu verstehen» «Neue Zürcher Zeitung» (2 травня 2023)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Zhirkov Stanislav Igorovich Zhirkov Stas Zhirkov nar 10 veresnya 1986 Ufa Bashkortostan ukrayinskij teatralnij rezhiser avtor muzichnogo oformlennya hudozhnik z osvitlennya scenograf kerivnik postanovki hudozhnij kerivnik Zasluzhenij artist Ukrayini 2017 Stas ZhirkovZhirkov Stanislav IgorovichNarodivsya10 veresnya 1986 1986 09 10 37 rokiv UfaNacionalnistukrayinecGromadyanstvo UkrayinaDiyalnistteatralnij rezhiserRoki diyalnosti2007 doteperNagorodi ta premiyiZasluzhenij artist Ukrayini Z sichnya 2019 roku po veresen 2022 rik direktor hudozhnij kerivnik Kiyivskogo akademichnogo teatru drami i komediyi na livomu berezi Dnipra ZhittyepisStas Zhirkov narodivsya 1986 roku u misti Ufa de prozhiv z batkami do 5 rokiv Zgodom rodina pereyihala do odeskogo peredmistya Chornomorsk kolishnij Illichivsk U 2008 roci zakinchiv aktorsko rezhiserskij kurs Kiyivskogo nacionalnogo universitetu kulturi ta mistectva majsternya Petra Ilchenka ta Pislya zakinchennya vishu Stas Zhirkov razom iz zasnuvali nezalezhnij teatr Vidkritij poglyad Krim togo spivpracyuye iz riznimi teatrami U 2014 2019 rokah obijmav posadu hudozhnogo kerivnika akademichnogo teatru Zoloti vorota Takozh z 2014 po 2017 roki vikladav rezhisuru u Kiyivskomu nacionalnomu universiteti kulturi ta mistectv U 2018 roci pochav pracyuvati majstrom aktorskogo kursu u ridnomu vishi Z 2016 roku ocholyuye napryam molodizhnoyi politiki ta poshukovo eksperimentalnogo teatru Nacionalnoyi spilki teatralnih diyachiv Ukrayini 25 sichnya 2019 roku peremig v konkursi na posadu direktora hudozhnogo kerivnika Kiyivskogo akademichnogo teatru drami i komediyi na livomu berezi Dnipra Z 2020 roku majster kursu rezhisuri Kiyivskoyi municipalnoyi akademiyi estradnogo ta cirkovogo mistectv U 2022 roci pishov z kiyivskogo teatru na Livomu berezi ta trimav robotu v Vilnivskomu malomu teatri Litva TvorchistNa sceni Kiyivskogo akademichnogo Molodogo teatru postaviv vistavi Lyubov lyudej Dmitra Bogoslavskogo Potribni brehuni za Ivom Zhamiakom Serpen Grafstvo Osejdzh Trejsi Lettsa U 2016 roci buv zaproshenij do abi v ramkah nimecko ukrayinskogo festivalyu Dikij Shid Podiya Ukrayina vipustiti spektakl za p yesoyu Pavla Ar ye Na pochatku ta naprikinci chasiv U 2017 roci razom iz Pavlom Ar ye ta Magdeburzkim teatrom realizuvav proyekt Chomu Mihajlo Gurman ne vizhiv suchasna versiya klasichnoyi p yesi Ivana Franka Ukradene shastya Zdijsniv rezhiserski postanovki Kiyivskij nacionalnij akademichnij Molodij teatr Centr teatralnogo mistectva im Lesya Kurbasa Kiyivskij akademichnij teatr Zoloti vorota Odeskij akademichnij ukrayinskij muzichno dramatichnij teatr im V Vasilka Kiyivskij akademichnij teatr drami i komediyi na livomu berezi Dnipra Rezhiserski postanovki Teatr Vidkritij poglyad m Kiyiv 2011 27 lyutogo Natashina mriya Yaroslavi Pulinovich 2012 21 kvitnya Sim ya Sceni Ganni Yablonskoyi 2012 14 zhovtnya Guppi Vasilya Sigaryeva 2012 3 listopada Najlegshij sposib kinuti kuriti Mihajla Durnyenkova koprodukciya iz Nacionalnim centrom teatralnogo mistectva imeni Lesya Kurbasa Kiyivskij akademichnij Molodij teatr 2013 23 kvitnya Lyubov lyudej Dmitra Bogoslavskogo 2014 22 travnya Potribni brehuni za p yesoyu Msye Amilkar abo lyudina yaka platit Iv Zhamiaka 2017 25 lyutogo Serpen Grafstvo Osejdzh Trejsi Lettsa Kiyivskij akademichnij teatr Zoloti vorota 2014 Natashina mriya Yaroslavi Pulinovich 2014 Brakovani lyudi Vasilya Sigaryeva 2015 18 bereznya Stalkeri za p yesoyu Na pochatku i naprikinci chasiv Pavla Ar ye koprodukciya iz Kiyivskim akademichnim Molodim teatrom Prem yera v berezni na kamernij sceni z zhovtnya 2015 go osnovna scena Molodogo teatru z 26 kvitnya 2019 na sceni Teatru drami i komediyi 2015 Vidchuttya za stinoyu Ganni Yablonskoyi 2016 22 sichnya Slava geroyam Pavla Ar ye koprodukciya iz Ivano Frankivskim oblasnim akademichnim muzichno dramatichnim teatrom imeni I Franka 2016 26 listopada I stvoriv sobi kumira za memuarami Leva Kopileva vistava rekviyem pam yati zhertv ukrayinskih Golodomoriv 2017 11 zhovtnya Tatu ti mene lyubiv za p yesoyu Tihij shoroh znikayuchih krokiv Dmitra Bogoslavskogo 2018 16 lyutogo Kaliki Sergiya Gosnera 2019 24 sichnya Otello Ukrayina Facebook Pavla Ar ye ta Marini Smilyanec 2021 13 bereznya Bilka yaka prozhila 100 rokiv Olega Mihajlova Theater Magdeburg Magdeburzkij teatr Nimechchina 2016 19 travnya Am anfang und am ende aller zeiten Na pochatku i naprikinci chasiv Pavla Ar ye 2017 13 kvitnya Warum uberlebt Michailo Gurman nicht Chomu Mihajlo Gurman ne vizhiv Pavla Ar ye za motivami p yesi Ukradene shastya Ivana Franka koprodukciya iz kiyivskim teatrom Zoloti vorota 2018 7 grudnya Warten auf Godot Chekayuchi na Godo za p yesoyu Semyuela Bekketa Kiyivskij akademichnij teatr drami i komediyi na livomu berezi Dnipra 2019 11 travnya Klas Pavla Ar ye Stasa Zhirkova ta aktoriv vistavi kamerna scena 2019 19 zhovtnya Albatrosi za p yesoyu Z zhittya korisnih kopalin Frederika Stroppelya kamerna scena 2020 1 lyutogo 13 pershih pravil Dmitra Bogoslavskogo kamerna scena 2020 28 grudnya Hlibne peremir ya Sergiya Zhadana 2021 25 veresnya Batko za en en Inshi teatri 2014 Luskunchik Dena ta Yani Gumennih za motivami povisti kazki Ernsta Teodora Amadeya Gofmana Nacionalnij akademichnij dramatichnij teatr imeni Ivana Franka m Kiyiv 2016 21 zhovtnya Ilyuziyi Ivana Viripayeva Teatralna agenciya TE ART m Kiyiv 2018 26 sichnya Divchina z vedmedikom abo Nepovnolitnya Pavla Ar ye za motivami romanu Viktora Domontovicha Kiyivskij akademichnij dramatichnij teatr na Podoli 2018 28 chervnya Vona jogo lyubila za motivami p yesi S uchilisha Andriya Ivanova Odeskij akademichnij ukrayinskij muzichno dramatichnij teatr imeni V Vasilka 2018 10 zhovtnya Palyavanne na syabe Polyuvannya na sebe za p yesoyu ru Oleksandra Vampilova Respublikanskij teatr biloruskoyi dramaturgiyi m Minsk Bilorus 2020 Marite za romanom Moye im ya Marite Alvidasa Shlyapikasa Alytaus miesto teatras m Alitus Litva Aktorska filmografiya 2007 Zirki v armiyi myuzikl 2008 Korol dama valet Rosiya Ukryiina Vitya 2011 Povernennya Muhtara 7 4 seriya Zajvij kvitok Lopuhin 2016 Ya kohayu svogo cholovika Ukrayina epizodNagorodi ta viznannya2017 Zasluzhenij artist Ukrayini 2011 Teatralna premiya laureat v nominaciyi Za najkrashij rezhiserskij debyut vistava Natashina mriya za Yaroslavoyu Pulinovich 2016 Teatralna premiya Kiyivska pektoral laureat v nominaciyi Najkrasha vistava kamernoyi sceni vistava Stalkeri spilnij proyekt Teatru Zoloti vorota ta Kiyivskogo akademichnogo Molodogo teatru 2017 Teatralna premiya Kiyivska pektoral laureat v nominaciyi Najkrasha rezhisura vistava Slava geroyam spilnij proyekt Teatru Zoloti vorota ta Ivano Frankivskogo akademichnogo oblasnogo muzichno dramatichnogo teatru im I Franka Primitki Arhiv originalu za 28 lipnya 2021 Procitovano 4 bereznya 2021 Sergij VINNIChENKO 21 sichnya 2019 ukr Portal Teatralna ribolovlya Arhiv originalu za 15 lyutogo 2021 Procitovano 2021 3 04 ukr Espreso TV 25 lyutogo 2018 Arhiv originalu za 25 lyutogo 2018 Procitovano 2021 3 04 Arhiv originalu za 5 bereznya 2022 Procitovano 16 lyutogo 2021 Nitki masshtabu ta korist hlopannya dverima Yak ukrayinskij rezhiser rozpovidaye pro vijnu za kordonom ukr Evakuaciya City 11 zhovtnya 2023 Procitovano 11 zhovtnya 2023 Arhiv originalu za 17 sichnya 2021 Procitovano 16 lyutogo 2021 Sergij VINNIChENKO 18 bereznya 2018 ukr Portal Teatralna ribolovlya Arhiv originalu za 7 kvitnya 2022 Procitovano 20 bereznya 2022 Olesya KOTUBEJ 6 grudnya 2021 ukr Suspilne Kultura Arhiv originalu za 7 grudnya 2021 Procitovano 2021 12 7 Irina GOLIZDRA 19 sichnya 2022 Teatr yak terapiya dlya dushi Tatu ti mene lyubiv ukr Kyiv Daily Procitovano 2022 1 19 Yurij VOLODARSKIJ sichen 2019 ros Yabl Arhiv originalu za 26 sichnya 2019 Procitovano 2019 1 26 Anna KALUGER 1 bereznya 2019 ukr Ukrayinskij teatr Arhiv originalu za 7 bereznya 2019 Procitovano 2019 3 06 Sergij VINNIChENKO 30 lipnya 2020 ukr Portal Teatralna ribolovlya Arhiv originalu za 18 zhovtnya 2020 Procitovano 4 grudnya 2020 Katerina LUCKA 3 travnya 2017 Ukradene shastya z nimeckim akcentom klasika vid teatru v Magdeburzi ukr DW Ukrainian Procitovano 5 kvitnya 2023 Ivan STOLYaRChUK 18 serpnya 2020 ukr Gazeta ua Arhiv originalu za 19 serpnya 2020 Procitovano 2020 8 20 Tetyana POLIShUK 21 serpnya 2020 ukr Den 157 158 Arhiv originalu za 8 grudnya 2021 Procitovano 2020 8 21 Lyudmila OLTARZhEVSKA 20 zhovtnya 2021 ukr Teatralno koncertnij Kiyiv Arhiv originalu za 25 zhovtnya 2021 Procitovano 25 zhovtnya 2021 Kostyantin RILOV 29 sichnya 2022 ukr Zh l Fokus Arhiv originalu za 31 sichnya 2022 Procitovano 2022 1 31 Kiyivska pektoral 2016 Nablyudaya zhizn Arhiv originalu za 11 veresnya 2017 Procitovano 16 lyutogo 2021 Arhiv originalu za 7 travnya 2021 Procitovano 16 lyutogo 2021 Arhiv originalu za 19 kvitnya 2017 Procitovano 16 lyutogo 2021 Posilannya Stas Zhirkov u socmerezhi Facebook Stas Zhirkov na sajti Kiyivskogo akademichnogo teatru drami i komediyi na livomu berezi Dnipra 5 bereznya 2022 u Wayback Machine Stas Zhirkov 8 travnya 2021 u Wayback Machine na portali Nacionalnoyi spilki teatralnih diyachiv Ukrayini Stas Zhirkov na sajti Kiyivskogo akademichnogo dramatichnogo teatru na Podoli 25 veresnya 2019 u Wayback Machine Stas Zhirkov u katalozi rezhiseriv portala Teatralna ribolovlya 28 lipnya 2021 u Wayback Machine Interv yu Velike interv yu na portali Teatralna ribolovlya chastina 1 chastina 2 chastina 3 veresen 2022 STAS ZhIRKOV Pro skandal v Teatri na livomu berezi perebuvannya v Yevropi ta radyanski narativi podkast Tetyani Goncharovoyi traven 2023 Es fallt mir schwer die Haltung der Schweiz zum Krieg zu verstehen Neue Zurcher Zeitung 2 travnya 2023