Ця стаття може містити . |
Двопалатний парламент (Бікамералізм; Бікамеральна або Двопалатна система) — структура парламенту (а іноді й інших представницьких органів), при якій він складається з двох палат.
Палати парламенту розрізняються за складом, порядком формування, повноваженнями. Як правило, одна з палат є верхньою, інша — нижньою. Це означає, що закони спочатку приймаються нижньою палатою, а потім надходять на ухвалення верхньою. Верхня палата зазвичай не має права вносити в закон зміни, її завдання — прийняти або відхилити його.
На практиці це призводить до того, що політично важливішою є нижня палата, оскільки в ній відбувається основне обговорення кожного законопроєкту. Крім того, зазвичай саме перед нижньою палатою звітує уряд країни. В той же час якщо у Президента або голови уряду є право розпустити парламент, воно, як правило, розповсюджується лише на нижню палату. Проблема структурної організації парламентів становить одну з центральних складових теорії парламентаризму. Від її вирішення залежать ефективність діяльності цього органу державної влади, його професійність, характер представництва в ньому, законодавчий процес тощо. У цьому контексті одним із найважливіших структурно-організаційних питань, що пов'язані з процесом функціонування парламентів, є питання щодо визначення оптимальної кількості в ньому палат.
Історія формування бікамералізму
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlEzTDFWdWFXSnBZMkZ0WlhKaGJGOU5ZWEF1YzNabkx6WXdNSEI0TFZWdWFXSnBZMkZ0WlhKaGJGOU5ZWEF1YzNabkxuQnVadz09LnBuZw==.png)
До початку ХІХ ст. верхні палати парламентів мали аристократичний характер і формувалися шляхом призначення чи шляхом наслідування. Перші виборні верхні палати з´явилися в Європі у першій половині ХІХ ст. Ними стали Сенат у Бельгії (1831 р.) та Перша палата Нідерландів (1815 р). На думку В. Шаповала, головною ознакою побудови парламентів значної кількості зарубіжних країн є їх двопалатність або бікамералізм [1]. Бікамералізм є домінуючою родовою ознакою структури сучасних європейських парламентів, за винятком таких країн: Швеція, Данія, Португалія, Греція, Люксембург, Угорщина, Північна Македонія, Болгарія, Словаччина, Литва, Естонія, Латвія. У державах Латинської Америки та Карибського басейну діє приблизно рівна кількість однопалатних та двопалатних парламентів. Дві палати мають законодавчі органи Аргентини, Бразилії, Болівії, Гаїті, Колумбії, Венесуели, Мексики, Парагваю, Уругваю, Чилі, Ямайки, Домініканської Республіки.
Критика ідеї бікамералізму
Нині існують всі підстави для того, щоб говорити про наявність двох основних моделей організації парламентів: двопалатні та однопалатні парламенти.
Двопалатність як основна тенденція, чи основна ознака сучасних парламентів, у світі не є домінуючою. А тому однопалатність не слід розглядати як своєрідне відхилення від загального правила. У цьому сенсі варто вести мову про фактор політико-правової «доцільності», який враховується при визначенні моделі організації парламентів, а також про вплив політико-правових традицій у тій чи іншій державі.
Більш поширеною теорією щодо класифікації зв´язку форми держави із застосуванням однієї з моделей організації парламенту є орієнтація на встановлення зв´язку між формою державного устрою та формою організації парламенту. У цьому сенсі, як правило, застосовується така формула: федеративній державі відповідає двопалатна модель парламенту, а унітарній — однопалатна.
Для переважної більшості федеративних держав двопалатний парламент вважається майже обов'язковою ознакою. Такий зв'язок федеративного устрою з двопалатними парламентами пояснюється тим, що ідея розподілу парламенту на дві палати багато в чому була зумовлена намаганням поєднати в одному представницькому органі загальнонаціональні інтереси та інтереси суб'єктів федерації, чи забезпечити, як правило, характерну для федерацій подвійну участь народного представництва.
Ще більше питань щодо правомірності застосування наведеної вище формули виникає у разі звернення до практики використання моделі двопалатних парламентів в унітарних державах. Так, багато держав, які на конституційному рівні проголошено унітарними, вже тривалий час мають двопалатні парламенти. Найбільш показовим прикладом такої політико-правової конструкції «унітарна держава — двопалатний парламент» може бути Велика Британія, Франція, Італія, Іспанія, Норвегія, Польща та ін.
Таке звернення до світової практики парламентаризму є особливо актуальним у сучасних вітчизняних умовах, оскільки, висуваючи аргументи проти двопалатної моделі організації парламенту в Україні, доволі часто застосовують тезу щодо несумісності унітарного державного устрою з двопалатністю [2]. Але таке доведення неможливості співіснування принципів унітаризму та парламентської двопалатності, власне, суперечить об'єктивним політико-правовим фактам.
Ще одним підходом, який встановлює певну політико-правову залежність між формою держави та моделлю організації парламенту, є той, що ґрунтується на встановленні взаємозв'язку між структурою парламенту та типом політичного режиму. Однак з усіх зазначених вище він є найбільш вразливим для критики. Дійсно, парламентаризм є невід'ємною частиною демократичного політичного режиму. Але з цього аж ніяк не випливає, що ту чи іншу модель організації парламенту можна визначити як більш демократичну. Говорячи про наявність двох типів структурної організації парламентів, на наше переконання, було б змістовною помилкою прагнути окреслити один із них як більш, а другий — як менш демократичний.
Ідея бікамералізму в Україні
Історичні двопалатні парламенти в Україні
Двопалатний парламент був у Речі Посполитій. Також двопалатний парламент був Україні у 1918 році у період правління Гетьмана Павла Скоропадського.
Двопалатний парламент в дискурсі сучасних українських політиків
Проблема запровадження двопалатного парламенту в Україні має свою попередню історію. Починаючи з перших років незалежності ідея бікамералізму неодноразово обговорювалася як можлива модель взаємовідносин між центром та регіонами.
Наприклад, можливості створення двопалатного парламенту аналізувалися ще у квітні 1992 року на одному із засідань комісії з розробки Конституції України, яка «дійшла висновку, що доцільно назвати орган законодавчої влади „Національні збори“, віддати перевагу двопалатній структурі парламенту, обидві палати якого обиралися б на однаковий строк» («Голос України», 25 квітня 1992 р.). Крім того, за часів президентства Леоніда Кравчука було створено сім варіантів двопалатних конституційних проєктів, один з яких було винесено на всенародне обговорення. Спроби створення двопалатного парламенту проявлялися у низці законопроєктів. Згідно з одним з них, майбутній парламент мав бути двопалатним і складатися із Сенату і Палати представників.
Вибори Сенату мали би проводитись по 27 виборчих округах, від кожного з яких за мажоритарною системою обиратимуться два депутати. Палата ж представників повинна б формуватися з 200 депутатів, обраних за партійними списками. Але ідеї двопалатності в партійному та й у депутатському корпусі традиційно мали набагато більше опонентів ніж прихильників.
Наприкінці 1995 політичного року оголошувалося, що робоча група Конституційної комісії завершила проєкт нової Конституції країни, який було передано до розгляду Конституційної комісії. Один із пунктів ‑ створення двопалатного парламенту ‑ Національні збори або Верховна Рада, яка складається з Палати депутатів та Сенату.
Слід зазначити, що двопалатність тоді лобіювалася представниками місцевих управлінських та політичних еліт. Це було пов'язано з намаганням закріпити в майбутній Конституції інститут місцевого самоврядування та зробити майбутній парламент двопалатним, сподіваючись, що одна з палат буде представляти там регіональну еліту. Але, як правило, ці пропозиції мали переважним чином економічно вмотивований характер з елементами дієвого легального впливу на процес формування центральної політики щодо регіонів. Втім все ж таки 28 травня 1996 року, коли розпочався розгляд проєкту Конституції у першому читанні, Верховна Рада ухвалила рішення про однопалатний парламент. Як відомо, дискусії оновилися під час чергової політичної кризи 2000 року, коли 16 квітня було проведено доволі маніпулятивний референдум за народною ініціативою. Причина — протиріччя між гілками влади та їхні повноваження. Але Референдум 2000 року не мав доленосних наслідків для впровадження політичної реформи і не став підставою для конституційних змін. У той же час про необхідність формування двопалатного парламенту в країні тоді висловилося близько 82 %.
Таким чином, історія питання двопалатності свідчить, що в країні так і не була проведена повноцінна дискусія щодо доцільності реформування парламенту в даному напрямку, тим паче не досягнуто консенсусу ані на рівні еліт, ані на рівні регіонів.[4]
Ризики та проблеми запровадження двопалатного парламенту для України
Класична модель двопалатності передбачає формування верхньої палати за територіальним або регіональним представництвом і нижньої палати ‑ за політичним або індивідуальним депутатським представництвом. Як правило, ця модель найбільш притаманна федеративному устрою держав і практично найбільш відповідає вимогам законодавчого їх забезпечення. Враховуючи унітарність України, застосування такої моделі призведе до інституціонального конфлікту форми і змісту, бо вони в жодному разі не будуть збігатися, що в свою чергу неминуче призведе до пошуку нових компромісних моделей двопалатності.
Одним із ключових питань є проблема розподілу повноважень, сфер та зон відповідальності, які залежатимуть від того, яку республіку буде мати країна: парламентську, президентську або змішану, з якими повноваженнями будуть президент, парламент та уряд.
В умовах нинішньої політичної взаємної нетерпимості з боку всіх політичних сил це може стати повним колапсом законотворення. Відповіді на ці питання є актуальними тому, що нинішня конфігурація політичної системи не сприяє адекватному представництву регіональних інтересів, не створює баланс інтересів між різними політичними гравцями.
Структура парламенту є однією з важливих характеристик як самого парламенту, так і держави загалом, що справляє досить значний вплив на рівень ефективності діяльності вищого представницького органу держави, його здатність відображати соціальні і політико-територіальні впливи, які існують у суспільстві. Верховна Рада України може складатися з двох палат: верхньої та нижньої.
Нижня палата створюється за пропорційною системою обрання депутатів від політичних партій та їх блоків, і її основною функцією є стратегічне спрямування розвитку держави та відповідність цьому спрямуванню законодавчих актів. Верхня палата створюється за принципом представництва існуючих в суспільстві інтересів територій. І її основною функцією є тактичне спрямування законодавчих актів на реалізацію суспільно значимих інтересів громад, а також як механізм противаги політичному волюнтаризму окремих політичних сил, які представлені у нижній палаті парламенту.
Така модель двопалатності, при якому нижня палата парламенту узгоджує і схвалює законодавчі акти до розгляду, а верхня палата їх розглядає і приймає, надає ефективної дієвості процесу державотворення. Це обумовлено тим що:
- наявність нижньої палати не дозволяє зашкодити суспільному інтересу при прийняті нових правил і норм;
- верхня палата спрямовує їх на досягнення стратегічних цілей без погіршення існуючого стану суспільства.
Примітки
- Новітня політична лексика (неологізми, оказіоналізми та інші новотвори) (PDF) (укр) . Львів: «Новий Світ – 2000». 2015. с. 30.
{{}}
:|first=
з пропущеним|last=
(); Вказано більш, ніж один|pages=
та|page=
(); Явне використання «та ін.» у:|first=
()
Література
- Шаповал В. Двопалатність: мета, функції // Віче. — 1992. — № 9. — С. 146..
- Березюк О. Однопалатний парламент: недолік чи перевага // Право України. — 1997. — № 3. — С. 72.
- Святоцький О., Чушенко В. Питання теорії і практики конституціоналізму в Україні // Право України. — 1998. — № 2. — С. 20.
- Цвік М. В. Взаємодія законодавчої, виконавчої гілок влади та референдуму в системі народовладдя // Вісник АПрН України. — 1995. — № 3. — С. 34.
- Шемшученко Ю. Проблеми розбудови української державності // Право України. — 1997. — № 1. — С. 13.
- Назаренко Є. Закон у системі нормативних актів України // Право України. — 1995. — № 12. —С. 17.
Посилання
- С. Г. Рябов. Бікамералізм [ 24 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1998. — Т. 1 : А — Г. — 672 с. — .
- Чи потрібен Україні двопалатний Парламент? [ 4 грудня 2013 у Wayback Machine.]
Див. також
![]() | Це незавершена стаття з права. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya mozhe mistiti originalne doslidzhennya Bud laska udoskonalte yiyi perevirivshi sumnivni tverdzhennya j dodavshi posilannya na dzherela Tverdzhennya yaki mistyat lishe originalne doslidzhennya mayut buti vilucheni Dvopalatnij parlament Bikameralizm Bikameralna abo Dvopalatna sistema struktura parlamentu a inodi j inshih predstavnickih organiv pri yakij vin skladayetsya z dvoh palat Palati parlamentu rozriznyayutsya za skladom poryadkom formuvannya povnovazhennyami Yak pravilo odna z palat ye verhnoyu insha nizhnoyu Ce oznachaye sho zakoni spochatku prijmayutsya nizhnoyu palatoyu a potim nadhodyat na uhvalennya verhnoyu Verhnya palata zazvichaj ne maye prava vnositi v zakon zmini yiyi zavdannya prijnyati abo vidhiliti jogo Na praktici ce prizvodit do togo sho politichno vazhlivishoyu ye nizhnya palata oskilki v nij vidbuvayetsya osnovne obgovorennya kozhnogo zakonoproyektu Krim togo zazvichaj same pered nizhnoyu palatoyu zvituye uryad krayini V toj zhe chas yaksho u Prezidenta abo golovi uryadu ye pravo rozpustiti parlament vono yak pravilo rozpovsyudzhuyetsya lishe na nizhnyu palatu Problema strukturnoyi organizaciyi parlamentiv stanovit odnu z centralnih skladovih teoriyi parlamentarizmu Vid yiyi virishennya zalezhat efektivnist diyalnosti cogo organu derzhavnoyi vladi jogo profesijnist harakter predstavnictva v nomu zakonodavchij proces tosho U comu konteksti odnim iz najvazhlivishih strukturno organizacijnih pitan sho pov yazani z procesom funkcionuvannya parlamentiv ye pitannya shodo viznachennya optimalnoyi kilkosti v nomu palat Istoriya formuvannya bikameralizmu Krayini z dvopalatnim parlamentom Krayini z odnopalatnim parlamentom Krayini bez parlamentu Do pochatku HIH st verhni palati parlamentiv mali aristokratichnij harakter i formuvalisya shlyahom priznachennya chi shlyahom nasliduvannya Pershi viborni verhni palati z yavilisya v Yevropi u pershij polovini HIH st Nimi stali Senat u Belgiyi 1831 r ta Persha palata Niderlandiv 1815 r Na dumku V Shapovala golovnoyu oznakoyu pobudovi parlamentiv znachnoyi kilkosti zarubizhnih krayin ye yih dvopalatnist abo bikameralizm 1 Bikameralizm ye dominuyuchoyu rodovoyu oznakoyu strukturi suchasnih yevropejskih parlamentiv za vinyatkom takih krayin Shveciya Daniya Portugaliya Greciya Lyuksemburg Ugorshina Pivnichna Makedoniya Bolgariya Slovachchina Litva Estoniya Latviya U derzhavah Latinskoyi Ameriki ta Karibskogo basejnu diye priblizno rivna kilkist odnopalatnih ta dvopalatnih parlamentiv Dvi palati mayut zakonodavchi organi Argentini Braziliyi Boliviyi Gayiti Kolumbiyi Venesueli Meksiki Paragvayu Urugvayu Chili Yamajki Dominikanskoyi Respubliki Kritika ideyi bikameralizmuNini isnuyut vsi pidstavi dlya togo shob govoriti pro nayavnist dvoh osnovnih modelej organizaciyi parlamentiv dvopalatni ta odnopalatni parlamenti Dvopalatnist yak osnovna tendenciya chi osnovna oznaka suchasnih parlamentiv u sviti ne ye dominuyuchoyu A tomu odnopalatnist ne slid rozglyadati yak svoyeridne vidhilennya vid zagalnogo pravila U comu sensi varto vesti movu pro faktor politiko pravovoyi docilnosti yakij vrahovuyetsya pri viznachenni modeli organizaciyi parlamentiv a takozh pro vpliv politiko pravovih tradicij u tij chi inshij derzhavi Bilsh poshirenoyu teoriyeyu shodo klasifikaciyi zv yazku formi derzhavi iz zastosuvannyam odniyeyi z modelej organizaciyi parlamentu ye oriyentaciya na vstanovlennya zv yazku mizh formoyu derzhavnogo ustroyu ta formoyu organizaciyi parlamentu U comu sensi yak pravilo zastosovuyetsya taka formula federativnij derzhavi vidpovidaye dvopalatna model parlamentu a unitarnij odnopalatna Dlya perevazhnoyi bilshosti federativnih derzhav dvopalatnij parlament vvazhayetsya majzhe obov yazkovoyu oznakoyu Takij zv yazok federativnogo ustroyu z dvopalatnimi parlamentami poyasnyuyetsya tim sho ideya rozpodilu parlamentu na dvi palati bagato v chomu bula zumovlena namagannyam poyednati v odnomu predstavnickomu organi zagalnonacionalni interesi ta interesi sub yektiv federaciyi chi zabezpechiti yak pravilo harakternu dlya federacij podvijnu uchast narodnogo predstavnictva She bilshe pitan shodo pravomirnosti zastosuvannya navedenoyi vishe formuli vinikaye u razi zvernennya do praktiki vikoristannya modeli dvopalatnih parlamentiv v unitarnih derzhavah Tak bagato derzhav yaki na konstitucijnomu rivni progolosheno unitarnimi vzhe trivalij chas mayut dvopalatni parlamenti Najbilsh pokazovim prikladom takoyi politiko pravovoyi konstrukciyi unitarna derzhava dvopalatnij parlament mozhe buti Velika Britaniya Franciya Italiya Ispaniya Norvegiya Polsha ta in Take zvernennya do svitovoyi praktiki parlamentarizmu ye osoblivo aktualnim u suchasnih vitchiznyanih umovah oskilki visuvayuchi argumenti proti dvopalatnoyi modeli organizaciyi parlamentu v Ukrayini dovoli chasto zastosovuyut tezu shodo nesumisnosti unitarnogo derzhavnogo ustroyu z dvopalatnistyu 2 Ale take dovedennya nemozhlivosti spivisnuvannya principiv unitarizmu ta parlamentskoyi dvopalatnosti vlasne superechit ob yektivnim politiko pravovim faktam She odnim pidhodom yakij vstanovlyuye pevnu politiko pravovu zalezhnist mizh formoyu derzhavi ta modellyu organizaciyi parlamentu ye toj sho gruntuyetsya na vstanovlenni vzayemozv yazku mizh strukturoyu parlamentu ta tipom politichnogo rezhimu Odnak z usih zaznachenih vishe vin ye najbilsh vrazlivim dlya kritiki Dijsno parlamentarizm ye nevid yemnoyu chastinoyu demokratichnogo politichnogo rezhimu Ale z cogo azh niyak ne viplivaye sho tu chi inshu model organizaciyi parlamentu mozhna viznachiti yak bilsh demokratichnu Govoryachi pro nayavnist dvoh tipiv strukturnoyi organizaciyi parlamentiv na nashe perekonannya bulo b zmistovnoyu pomilkoyu pragnuti okresliti odin iz nih yak bilsh a drugij yak mensh demokratichnij Ideya bikameralizmu v UkrayiniIstorichni dvopalatni parlamenti v Ukrayini Dvopalatnij parlament buv u Rechi Pospolitij Takozh dvopalatnij parlament buv Ukrayini u 1918 roci u period pravlinnya Getmana Pavla Skoropadskogo Dvopalatnij parlament v diskursi suchasnih ukrayinskih politikiv Problema zaprovadzhennya dvopalatnogo parlamentu v Ukrayini maye svoyu poperednyu istoriyu Pochinayuchi z pershih rokiv nezalezhnosti ideya bikameralizmu neodnorazovo obgovoryuvalasya yak mozhliva model vzayemovidnosin mizh centrom ta regionami Napriklad mozhlivosti stvorennya dvopalatnogo parlamentu analizuvalisya she u kvitni 1992 roku na odnomu iz zasidan komisiyi z rozrobki Konstituciyi Ukrayini yaka dijshla visnovku sho docilno nazvati organ zakonodavchoyi vladi Nacionalni zbori viddati perevagu dvopalatnij strukturi parlamentu obidvi palati yakogo obiralisya b na odnakovij strok Golos Ukrayini 25 kvitnya 1992 r Krim togo za chasiv prezidentstva Leonida Kravchuka bulo stvoreno sim variantiv dvopalatnih konstitucijnih proyektiv odin z yakih bulo vineseno na vsenarodne obgovorennya Sprobi stvorennya dvopalatnogo parlamentu proyavlyalisya u nizci zakonoproyektiv Zgidno z odnim z nih majbutnij parlament mav buti dvopalatnim i skladatisya iz Senatu i Palati predstavnikiv Vibori Senatu mali bi provoditis po 27 viborchih okrugah vid kozhnogo z yakih za mazhoritarnoyu sistemoyu obiratimutsya dva deputati Palata zh predstavnikiv povinna b formuvatisya z 200 deputativ obranih za partijnimi spiskami Ale ideyi dvopalatnosti v partijnomu ta j u deputatskomu korpusi tradicijno mali nabagato bilshe oponentiv nizh prihilnikiv Naprikinci 1995 politichnogo roku ogoloshuvalosya sho robocha grupa Konstitucijnoyi komisiyi zavershila proyekt novoyi Konstituciyi krayini yakij bulo peredano do rozglyadu Konstitucijnoyi komisiyi Odin iz punktiv stvorennya dvopalatnogo parlamentu Nacionalni zbori abo Verhovna Rada yaka skladayetsya z Palati deputativ ta Senatu Slid zaznachiti sho dvopalatnist todi lobiyuvalasya predstavnikami miscevih upravlinskih ta politichnih elit Ce bulo pov yazano z namagannyam zakripiti v majbutnij Konstituciyi institut miscevogo samovryaduvannya ta zrobiti majbutnij parlament dvopalatnim spodivayuchis sho odna z palat bude predstavlyati tam regionalnu elitu Ale yak pravilo ci propoziciyi mali perevazhnim chinom ekonomichno vmotivovanij harakter z elementami diyevogo legalnogo vplivu na proces formuvannya centralnoyi politiki shodo regioniv Vtim vse zh taki 28 travnya 1996 roku koli rozpochavsya rozglyad proyektu Konstituciyi u pershomu chitanni Verhovna Rada uhvalila rishennya pro odnopalatnij parlament Yak vidomo diskusiyi onovilisya pid chas chergovoyi politichnoyi krizi 2000 roku koli 16 kvitnya bulo provedeno dovoli manipulyativnij referendum za narodnoyu iniciativoyu Prichina protirichchya mizh gilkami vladi ta yihni povnovazhennya Ale Referendum 2000 roku ne mav dolenosnih naslidkiv dlya vprovadzhennya politichnoyi reformi i ne stav pidstavoyu dlya konstitucijnih zmin U toj zhe chas pro neobhidnist formuvannya dvopalatnogo parlamentu v krayini todi vislovilosya blizko 82 Takim chinom istoriya pitannya dvopalatnosti svidchit sho v krayini tak i ne bula provedena povnocinna diskusiya shodo docilnosti reformuvannya parlamentu v danomu napryamku tim pache ne dosyagnuto konsensusu ani na rivni elit ani na rivni regioniv 4 Riziki ta problemi zaprovadzhennya dvopalatnogo parlamentu dlya Ukrayini Klasichna model dvopalatnosti peredbachaye formuvannya verhnoyi palati za teritorialnim abo regionalnim predstavnictvom i nizhnoyi palati za politichnim abo individualnim deputatskim predstavnictvom Yak pravilo cya model najbilsh pritamanna federativnomu ustroyu derzhav i praktichno najbilsh vidpovidaye vimogam zakonodavchogo yih zabezpechennya Vrahovuyuchi unitarnist Ukrayini zastosuvannya takoyi modeli prizvede do institucionalnogo konfliktu formi i zmistu bo voni v zhodnomu razi ne budut zbigatisya sho v svoyu chergu neminuche prizvede do poshuku novih kompromisnih modelej dvopalatnosti Odnim iz klyuchovih pitan ye problema rozpodilu povnovazhen sfer ta zon vidpovidalnosti yaki zalezhatimut vid togo yaku respubliku bude mati krayina parlamentsku prezidentsku abo zmishanu z yakimi povnovazhennyami budut prezident parlament ta uryad V umovah ninishnoyi politichnoyi vzayemnoyi neterpimosti z boku vsih politichnih sil ce mozhe stati povnim kolapsom zakonotvorennya Vidpovidi na ci pitannya ye aktualnimi tomu sho ninishnya konfiguraciya politichnoyi sistemi ne spriyaye adekvatnomu predstavnictvu regionalnih interesiv ne stvoryuye balans interesiv mizh riznimi politichnimi gravcyami Struktura parlamentu ye odniyeyu z vazhlivih harakteristik yak samogo parlamentu tak i derzhavi zagalom sho spravlyaye dosit znachnij vpliv na riven efektivnosti diyalnosti vishogo predstavnickogo organu derzhavi jogo zdatnist vidobrazhati socialni i politiko teritorialni vplivi yaki isnuyut u suspilstvi Verhovna Rada Ukrayini mozhe skladatisya z dvoh palat verhnoyi ta nizhnoyi Nizhnya palata stvoryuyetsya za proporcijnoyu sistemoyu obrannya deputativ vid politichnih partij ta yih blokiv i yiyi osnovnoyu funkciyeyu ye strategichne spryamuvannya rozvitku derzhavi ta vidpovidnist comu spryamuvannyu zakonodavchih aktiv Verhnya palata stvoryuyetsya za principom predstavnictva isnuyuchih v suspilstvi interesiv teritorij I yiyi osnovnoyu funkciyeyu ye taktichne spryamuvannya zakonodavchih aktiv na realizaciyu suspilno znachimih interesiv gromad a takozh yak mehanizm protivagi politichnomu volyuntarizmu okremih politichnih sil yaki predstavleni u nizhnij palati parlamentu Taka model dvopalatnosti pri yakomu nizhnya palata parlamentu uzgodzhuye i shvalyuye zakonodavchi akti do rozglyadu a verhnya palata yih rozglyadaye i prijmaye nadaye efektivnoyi diyevosti procesu derzhavotvorennya Ce obumovleno tim sho nayavnist nizhnoyi palati ne dozvolyaye zashkoditi suspilnomu interesu pri prijnyati novih pravil i norm verhnya palata spryamovuye yih na dosyagnennya strategichnih cilej bez pogirshennya isnuyuchogo stanu suspilstva PrimitkiNovitnya politichna leksika neologizmi okazionalizmi ta inshi novotvori PDF ukr Lviv Novij Svit 2000 2015 s 30 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite book title Shablon Cite book cite book a first z propushenim last dovidka Vkazano bilsh nizh odin pages ta page dovidka Yavne vikoristannya ta in u first dovidka LiteraturaShapoval V Dvopalatnist meta funkciyi Viche 1992 9 S 146 Berezyuk O Odnopalatnij parlament nedolik chi perevaga Pravo Ukrayini 1997 3 S 72 Svyatockij O Chushenko V Pitannya teoriyi i praktiki konstitucionalizmu v Ukrayini Pravo Ukrayini 1998 2 S 20 Cvik M V Vzayemodiya zakonodavchoyi vikonavchoyi gilok vladi ta referendumu v sistemi narodovladdya Visnik APrN Ukrayini 1995 3 S 34 Shemshuchenko Yu Problemi rozbudovi ukrayinskoyi derzhavnosti Pravo Ukrayini 1997 1 S 13 Nazarenko Ye Zakon u sistemi normativnih aktiv Ukrayini Pravo Ukrayini 1995 12 S 17 PosilannyaS G Ryabov Bikameralizm 24 listopada 2016 u Wayback Machine Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 1998 T 1 A G 672 s ISBN 966 7492 00 X Chi potriben Ukrayini dvopalatnij Parlament 4 grudnya 2013 u Wayback Machine Div takozhOdnopalatnij parlament Ce nezavershena stattya z prava Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi