Ботанічний сад Берліна (нім. Botanischer Garten Berlin) — ботанічний сад у місцевості [de] округу [en], Берлін, Німеччина. Побудований в 1897 — 1910 рр. під керівництвом архітектора Адольфа Енглера, має площу понад 43 га і близько 22000 видів рослин. Належить Вільному університету Берліна. Містить Ботанічний музей. Сад і Музей відвідують щорічно півмільйона відвідувачів.
нім. Botanischer Garten und Botanisches Museum Berlin нім. Botanischer Garten und Botanisches Museum Berlin (BGBM), Zentraleinrichtung der Freien Universität Berlin | |
---|---|
![]() Головна візуальна вісь в італійському саду з великою теплицею позаду | |
52°27′18″ пн. ш. 13°18′12″ сх. д. / 52.45500000002777341° пн. ш. 13.30360000002777809° сх. д.Координати: 52°27′18″ пн. ш. 13°18′12″ сх. д. / 52.45500000002777341° пн. ш. 13.30360000002777809° сх. д. | |
Країна | ![]() |
Розташування | Берлін, Німеччина |
Площа | 43 |
Засновано | 1897 |
Засновник | Адольф Енглер |
Оператор | Вільний університет Берліна |
Число відвідувачів | 500 тисяч на рік |
Статус: | d[3] |
Вебсторінка | bo.berlin |
![]() ![]() Ботанічний сад Берліна (Німеччина) | |
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN5THpJd01EWXRNRGd0TWpCZlFtOTBZVzVwYzJOb1pYTmZUWFZ6WlhWdExtcHdaeTh5T0RCd2VDMHlNREEyTFRBNExUSXdYMEp2ZEdGdWFYTmphR1Z6WDAxMWMyVjFiUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Найвідомішою частиною саду є Великий павільйон (нім. Großes Tropenhaus), серед багатьох тропічних рослин якого росте гігантський бамбук. Садовий комплекс складається з кількох будівель, включаючи оранжереї загальною площею 6000 м². Серед них скляний павільйон Кактус і скляний павільйон Вікторія; в останньому представлена колекція орхідей, хижих рослин і гігантської білої латаття Victoria amazonica. Території простонеба відсортовані за географічним походженням і охоплюють близько 13 га. Дендропарк займає близько 14 га.
До саду приєднані Ботанічний музей, Гербарій Бероліненсе (B) і велика наукова бібліотека. Гербарій Бероліненсе є найбільшим у Німеччині та містить понад 3,5 мільйона збережених зразків.
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRrTDBKdmRHRnVhV05oYkY5SFlYSmtaVzVmUW1WeWJHbHVYeTFmVm1samRHOXlhV0ZmU0c5MWMyVmZKVEk0Wm14dkpUSTVMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFDYjNSaGJtbGpZV3hmUjJGeVpHVnVYMEpsY214cGJsOHRYMVpwWTNSdmNtbGhYMGh2ZFhObFh5VXlPR1pzYnlVeU9TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
У 1573 році, за часів курфюрста Іоанна Георга, під керівництвом головного садівника в саду Берлінського міського палацу Дезидерія Корбіана було створено перше значне зібрання рослин для розширення національної колекції. Навіть якщо в той час не існувало терміну «ботанічний сад», він був, по суті, першим таким у Берліні. Існуючий Сад задоволення розвинувся з нього.
У 1679 році на Потсдамській вулиці, на місці сучасного [de], було закладено хмельник. Використовувався броварнею та як фруктовий сад. Карл Людвиг фон Вільденов подбав про те, щоб у 1809 році сад був переданий Берлінському університету імені Фредеріка Вільгельма. Сад перетворився на всесвітньо визнаний науковий ботанічний сад.
У 1888 р. було вирішено перенести ботанічний сад на нове місце — виникла потреба розширити насадження і закласти дендропарк. Без переїзду багато старих теплиць потребували б реконструкції. Через несприятливий вплив міста та розвиток навколишнього середовища в містах Берлін і Шенеберг, а саме забруднення повітря та забруднені опади, завдавали рослинам шкоди. Важливими були фінансові аспекти переїзду на околицю міста, розширення саду у центрі міста було неможливо.
Опис
Адольф Енглер спроектував територію як ландшафтний сад. Найбільшу частину території займає географічна ділянка 12,9 га та дендропарк 13,9 га. Географічна частина розташована на захід від головної доріжки й оточує Італійський сад, який лежить прямо навпроти виставкових оранжерей. Мета полягала в тому, щоб представити різні континенти та середовища проживання якомога ближче до їх природного оточення. Для цього було адаптовано структуру та склад землі, і було переміщено 136 000 м³ землі. Ставок для коропів, моренний басейн, який існував на території ще до створення ботанічного саду, був розширений і розширений другим ставком. Це полегшує демонстрацію прибережних рослин. Південну та західну частину садів займає дендропарк, комплексна та систематична колекція місцевих рослин. Дендропарк межує зі ставками. Тому місцеві прибережні рослини також є частиною колекції.
У північно-західній частині саду свого часу була ділянка рослин, які методично сортувалися за спорідненістю. Ця ділянка була зруйнована авіаударами, артилерійським вогнем і боями на землі в 1945 році. Відтоді її відновили у модифікованому варіанті. Нині в ньому розміщено комплекс для системи трав’янистих рослин і один для лікарських рослин. Ділянка висаджена у формі людського тіла з рослинами, розміщеними на місцях їхніх цілющих властивостей. Вона є спадкоємицею аптекарського саду, який знаходився далі на схід, разом із господарським відділом, який представляв корисні рослини. Аптекарський сад був особливо важливий, оскільки він демонстрував усі лікарські рослини, які ростуть на відкритому повітрі.
Дві морфологічні ділянки розташовувані на схід від головної дороги в невеликих вільних просторах між будівлями. Тут слід окремо згадати водно-болотний комплекс на ділянці ІІ. З цементобетону споруджено 262 басейни зі зрошенням і дренажем. Для тропічної болотної флори нагрівали великий водний басейн. Весь комплекс все ще існує, але був залишений відкритим після спорудження саду з болотами та водними рослинами.
Паркова скульптура
Багато років на різних ділянках, особливо в Італійському декоративному саду, було розміщено численні твори мистецтва:
- Ірма Ланггінрікс: «Розділена форма» (1975), зведена 1988, на головній дорозі біля входу Кенігін-Луїзе-плац;
- Макото Фудзівара: «Скульптура фонтану» (1987) у Водних садах;
- Ірма Ланггінрікс: «Тіло клітини» (1964) у водоймі Італійського саду;
- Костянтин Старк: «Флейтист і дівчина з гілкою олеандра» (1928) в Італійському саду, реконструйована в 1991–1992 рр.;
- Артур Левін-Функе: «Відданість» (1916) в Італійському саду;
- Меморіал Крістіану Конраду Шпренгелю (1916);
- Герман Йоахім Пейгельс: «»Сіяч (1920-ті), біля входу «Під дубами»;
- Фріц Клімш: «Молода дівчина», між Систематичною ділянкою і ділянкою лікарських рослин.
Будівлі
Альтанки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJsTDBKaGJXSjFjMTlpWlhKc2FXNWZZbTkwWVc1cGMyTm9aWEpmWjJGeWRHVnVMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFDWVcxaWRYTmZZbVZ5YkdsdVgySnZkR0Z1YVhOamFHVnlYMmRoY25SbGJpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Численні зовнішні інсталяції дають можливість відпочити, вивчити літературу або знайти захист від дощу. Альфред Кернер вклав всі свої знання, поєднуючи конструкції з різними стилями, а також у ландшафтну архітектуру. Павільйони спроектовані нми оздоблені декоративними елементами.
Японська альтанка розташована в центрі декоративного саду під назвою «Японська любов», в секторі, що представляє флору і фауну Східної Азії.
У центрі дендропарку розташована «Альтанка троянд». У цьому випадку Кернер побудував напівкруглу будівлю з базальтової лави. Її оточують дикі троянди, які оповіли альтанку. Ці троянди квітуть перед темною будівлею. Відкрита зала, що використовується як лекторій, розташована в систематичній частині серед розлогих лук.
Бункер
Будівництво бункера приблизно на 10 м нижче Фіхтенберга розпочато в 1943 році. Два входи були з внутрішнього двору Ботанічного саду. Його було побудовано для Головного економічного та адміністративного офісу СС, який знаходився приблизно за 500 м звідси в будівлі за адресою Унтер-ден-Айхен 126–135 . Бункер використовувався для зберігання картотеки та захисту персоналу під час повітряної тревоги. Це було незвичайне планування та конструкція з лише кількома кімнатами та кількома довгими тунелями. В кінці одного тунелю був тунельний щит, який залишився після закінчення будівництва бункера в 1944 році. Після закінчення Другої світової війни входи в бункер були підірвані. Деякі з коридорів на той час також обвалилися. Сьогодні споруда слугує зимівником для кажанів.
Музей і гербарій
У 1819 — 1838 рр. куратором гербарію працював дослідник, ботанік і поет . У 1879 році гербарій у старому ботанічному саду отримав власну будівлю і зміг представити публіці свої колекційні експонати. Через рік було відкрито ботанічну виставку. Це був приквел Ботанічного музею.
Після переїзду в 1907 році в Далем музей отримав значно більшу експозиційну площу на трьох поверхах. Вони були використані для розширення виставок з геоботаніки та палеоботаніки. Відбудова почалася в 1957 році після знищення будівель і багатьох експонатів. На той час площа музею становила лише один поверх. Після перенесення гербарію та бібліотеки в нове східне крило, музей можна було розширити. 11 березня 1991 року введено другий поверх. У 2004–2005 рр. проведено перебудову та реконструкцію першого поверху. На початок 2020-х музей розглядається як додаток до саду та представляє ботанічні теми, яких немає в саду, включаючи історичні зміни, зміни протягом року, внутрішні структури рослин, збільшені мікроструктури, поширення видів, продукти рослинного походження та використання рослин.
Цвинтар
Від під’їзду до площі Кенігін-Луїзе-Плац ліворуч від оранжерейного комплексу є невелике кладовище, де був похований Фрідріх Альтгоф, який помер в 1908 році. Коли Альтгоф був викладачем університету, він сприяв розвитку університетського розташування Далем і був похований у Ботанічному саду за власним бажанням. Гробниця Альтгофа була створена в 1911 році Гансом Крюкебергом. Він схожий на класичний саркофаг, включаючи похмуру мармурову жіночу фігуру. Ця фігура символізує науку в жалобі.
На кладовищі також похований дослідник Африки та куратор ботанічного саду Георг Швайнфурт, який помер в 1925 році. Третя могила належить Адольфу Енглеру (помер в 1930 році) та його дружині Марі (померла в 1943 році). Енглер був першим директором ботанічного саду.
Примітки
- Global Research Identifier Database — 2015.
- Aligned ISNI and Ringgold identifiers for institutions // zenodo — 2017. — doi:10.5281/ZENODO.758080
- Berlin cultural heritage database / за ред. Senate Department for Urban Development and the Environment
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Botanischer Garten Berlin |
- Вебсторінка Ботанічного саду й Ботанічного музею [ 16 березня 2008 у Wayback Machine.]
- Virtuelle Tour durch Garten, Tropenhalle und weitere Gebäude mit 360-Grad-Panoramafotos — віртуальна екскурсія Ботанічним садом [ 13 серпня 2009 у Wayback Machine.]
- Verein der Freunde des Botanischen Gartens und Botanischen Museums Berlin-Dahlem e.V. — Товариство друзів Ботанічного саду [ 27 лютого 2010 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Botanichnij sad Berlina nim Botanischer Garten Berlin botanichnij sad u miscevosti de okrugu en Berlin Nimechchina Pobudovanij v 1897 1910 rr pid kerivnictvom arhitektora Adolfa Englera maye ploshu ponad 43 ga i blizko 22000 vidiv roslin Nalezhit Vilnomu universitetu Berlina Mistit Botanichnij muzej Sad i Muzej vidviduyut shorichno pivmiljona vidviduvachiv Botanichnij sad Berlinanim Botanischer Garten und Botanisches Museum Berlin nim Botanischer Garten und Botanisches Museum Berlin BGBM Zentraleinrichtung der Freien Universitat BerlinGolovna vizualna vis v italijskomu sadu z velikoyu tepliceyu pozaduGolovna vizualna vis v italijskomu sadu z velikoyu tepliceyu pozadu52 27 18 pn sh 13 18 12 sh d 52 45500000002777341 pn sh 13 30360000002777809 sh d 52 45500000002777341 13 30360000002777809 Koordinati 52 27 18 pn sh 13 18 12 sh d 52 45500000002777341 pn sh 13 30360000002777809 sh d 52 45500000002777341 13 30360000002777809Krayina Nimechchina 1 RoztashuvannyaBerlin NimechchinaPlosha43Zasnovano1897ZasnovnikAdolf EnglerOperatorVilnij universitet BerlinaChislo vidviduvachiv500 tisyach na rikStatus d 3 Vebstorinkabo berlinBotanichnij sad Berlina Nimechchina Botanichnij sad Berlina u VikishovishiBotanichnij muzej Najvidomishoyu chastinoyu sadu ye Velikij paviljon nim Grosses Tropenhaus sered bagatoh tropichnih roslin yakogo roste gigantskij bambuk Sadovij kompleks skladayetsya z kilkoh budivel vklyuchayuchi oranzhereyi zagalnoyu plosheyu 6000 m Sered nih sklyanij paviljon Kaktus i sklyanij paviljon Viktoriya v ostannomu predstavlena kolekciya orhidej hizhih roslin i gigantskoyi biloyi latattya Victoria amazonica Teritoriyi prostoneba vidsortovani za geografichnim pohodzhennyam i ohoplyuyut blizko 13 ga Dendropark zajmaye blizko 14 ga Do sadu priyednani Botanichnij muzej Gerbarij Berolinense B i velika naukova biblioteka Gerbarij Berolinense ye najbilshim u Nimechchini ta mistit ponad 3 5 miljona zberezhenih zrazkiv IstoriyaPaviljon Viktoriya z gigantskoyu biloyu Victoria amazonica U 1573 roci za chasiv kurfyursta Ioanna Georga pid kerivnictvom golovnogo sadivnika v sadu Berlinskogo miskogo palacu Dezideriya Korbiana bulo stvoreno pershe znachne zibrannya roslin dlya rozshirennya nacionalnoyi kolekciyi Navit yaksho v toj chas ne isnuvalo terminu botanichnij sad vin buv po suti pershim takim u Berlini Isnuyuchij Sad zadovolennya rozvinuvsya z nogo U 1679 roci na Potsdamskij vulici na misci suchasnogo de bulo zakladeno hmelnik Vikoristovuvavsya brovarneyu ta yak fruktovij sad Karl Lyudvig fon Vildenov podbav pro te shob u 1809 roci sad buv peredanij Berlinskomu universitetu imeni Frederika Vilgelma Sad peretvorivsya na vsesvitno viznanij naukovij botanichnij sad U 1888 r bulo virisheno perenesti botanichnij sad na nove misce vinikla potreba rozshiriti nasadzhennya i zaklasti dendropark Bez pereyizdu bagato starih teplic potrebuvali b rekonstrukciyi Cherez nespriyatlivij vpliv mista ta rozvitok navkolishnogo seredovisha v mistah Berlin i Sheneberg a same zabrudnennya povitrya ta zabrudneni opadi zavdavali roslinam shkodi Vazhlivimi buli finansovi aspekti pereyizdu na okolicyu mista rozshirennya sadu u centri mista bulo nemozhlivo OpisAdolf Engler sproektuvav teritoriyu yak landshaftnij sad Najbilshu chastinu teritoriyi zajmaye geografichna dilyanka 12 9 ga ta dendropark 13 9 ga Geografichna chastina roztashovana na zahid vid golovnoyi dorizhki j otochuye Italijskij sad yakij lezhit pryamo navproti vistavkovih oranzherej Meta polyagala v tomu shob predstaviti rizni kontinenti ta seredovisha prozhivannya yakomoga blizhche do yih prirodnogo otochennya Dlya cogo bulo adaptovano strukturu ta sklad zemli i bulo peremisheno 136 000 m zemli Stavok dlya koropiv morennij basejn yakij isnuvav na teritoriyi she do stvorennya botanichnogo sadu buv rozshirenij i rozshirenij drugim stavkom Ce polegshuye demonstraciyu priberezhnih roslin Pivdennu ta zahidnu chastinu sadiv zajmaye dendropark kompleksna ta sistematichna kolekciya miscevih roslin Dendropark mezhuye zi stavkami Tomu miscevi priberezhni roslini takozh ye chastinoyu kolekciyi U pivnichno zahidnij chastini sadu svogo chasu bula dilyanka roslin yaki metodichno sortuvalisya za sporidnenistyu Cya dilyanka bula zrujnovana aviaudarami artilerijskim vognem i boyami na zemli v 1945 roci Vidtodi yiyi vidnovili u modifikovanomu varianti Nini v nomu rozmisheno kompleks dlya sistemi trav yanistih roslin i odin dlya likarskih roslin Dilyanka visadzhena u formi lyudskogo tila z roslinami rozmishenimi na miscyah yihnih cilyushih vlastivostej Vona ye spadkoyemiceyu aptekarskogo sadu yakij znahodivsya dali na shid razom iz gospodarskim viddilom yakij predstavlyav korisni roslini Aptekarskij sad buv osoblivo vazhlivij oskilki vin demonstruvav usi likarski roslini yaki rostut na vidkritomu povitri Dvi morfologichni dilyanki roztashovuvani na shid vid golovnoyi dorogi v nevelikih vilnih prostorah mizh budivlyami Tut slid okremo zgadati vodno bolotnij kompleks na dilyanci II Z cementobetonu sporudzheno 262 basejni zi zroshennyam i drenazhem Dlya tropichnoyi bolotnoyi flori nagrivali velikij vodnij basejn Ves kompleks vse she isnuye ale buv zalishenij vidkritim pislya sporudzhennya sadu z bolotami ta vodnimi roslinami Parkova skulptura Bagato rokiv na riznih dilyankah osoblivo v Italijskomu dekorativnomu sadu bulo rozmisheno chislenni tvori mistectva Irma Langginriks Rozdilena forma 1975 zvedena 1988 na golovnij dorozi bilya vhodu Kenigin Luyize plac Makoto Fudzivara Skulptura fontanu 1987 u Vodnih sadah Irma Langginriks Tilo klitini 1964 u vodojmi Italijskogo sadu Kostyantin Stark Flejtist i divchina z gilkoyu oleandra 1928 v Italijskomu sadu rekonstrujovana v 1991 1992 rr Artur Levin Funke Viddanist 1916 v Italijskomu sadu Memorial Kristianu Konradu Shprengelyu 1916 German Joahim Pejgels Siyach 1920 ti bilya vhodu Pid dubami Fric Klimsh Moloda divchina mizh Sistematichnoyu dilyankoyu i dilyankoyu likarskih roslin BudivliAltanki Gigantskij bambuk u Velikomu paviljoni Chislenni zovnishni instalyaciyi dayut mozhlivist vidpochiti vivchiti literaturu abo znajti zahist vid doshu Alfred Kerner vklav vsi svoyi znannya poyednuyuchi konstrukciyi z riznimi stilyami a takozh u landshaftnu arhitekturu Paviljoni sproektovani nmi ozdobleni dekorativnimi elementami Yaponska altanka roztashovana v centri dekorativnogo sadu pid nazvoyu Yaponska lyubov v sektori sho predstavlyaye floru i faunu Shidnoyi Aziyi U centri dendroparku roztashovana Altanka troyand U comu vipadku Kerner pobuduvav napivkruglu budivlyu z bazaltovoyi lavi Yiyi otochuyut diki troyandi yaki opovili altanku Ci troyandi kvitut pered temnoyu budivleyu Vidkrita zala sho vikoristovuyetsya yak lektorij roztashovana v sistematichnij chastini sered rozlogih luk Bunker Budivnictvo bunkera priblizno na 10 m nizhche Fihtenberga rozpochato v 1943 roci Dva vhodi buli z vnutrishnogo dvoru Botanichnogo sadu Jogo bulo pobudovano dlya Golovnogo ekonomichnogo ta administrativnogo ofisu SS yakij znahodivsya priblizno za 500 m zvidsi v budivli za adresoyu Unter den Ajhen 126 135 Bunker vikoristovuvavsya dlya zberigannya kartoteki ta zahistu personalu pid chas povitryanoyi trevogi Ce bulo nezvichajne planuvannya ta konstrukciya z lishe kilkoma kimnatami ta kilkoma dovgimi tunelyami V kinci odnogo tunelyu buv tunelnij shit yakij zalishivsya pislya zakinchennya budivnictva bunkera v 1944 roci Pislya zakinchennya Drugoyi svitovoyi vijni vhodi v bunker buli pidirvani Deyaki z koridoriv na toj chas takozh obvalilisya Sogodni sporuda sluguye zimivnikom dlya kazhaniv Muzej i gerbarij U 1819 1838 rr kuratorom gerbariyu pracyuvav doslidnik botanik i poet U 1879 roci gerbarij u staromu botanichnomu sadu otrimav vlasnu budivlyu i zmig predstaviti publici svoyi kolekcijni eksponati Cherez rik bulo vidkrito botanichnu vistavku Ce buv prikvel Botanichnogo muzeyu Pislya pereyizdu v 1907 roci v Dalem muzej otrimav znachno bilshu ekspozicijnu ploshu na troh poverhah Voni buli vikoristani dlya rozshirennya vistavok z geobotaniki ta paleobotaniki Vidbudova pochalasya v 1957 roci pislya znishennya budivel i bagatoh eksponativ Na toj chas plosha muzeyu stanovila lishe odin poverh Pislya perenesennya gerbariyu ta biblioteki v nove shidne krilo muzej mozhna bulo rozshiriti 11 bereznya 1991 roku vvedeno drugij poverh U 2004 2005 rr provedeno perebudovu ta rekonstrukciyu pershogo poverhu Na pochatok 2020 h muzej rozglyadayetsya yak dodatok do sadu ta predstavlyaye botanichni temi yakih nemaye v sadu vklyuchayuchi istorichni zmini zmini protyagom roku vnutrishni strukturi roslin zbilsheni mikrostrukturi poshirennya vidiv produkti roslinnogo pohodzhennya ta vikoristannya roslin Cvintar Vid pid yizdu do ploshi Kenigin Luyize Plac livoruch vid oranzherejnogo kompleksu ye nevelike kladovishe de buv pohovanij Fridrih Altgof yakij pomer v 1908 roci Koli Altgof buv vikladachem universitetu vin spriyav rozvitku universitetskogo roztashuvannya Dalem i buv pohovanij u Botanichnomu sadu za vlasnim bazhannyam Grobnicya Altgofa bula stvorena v 1911 roci Gansom Kryukebergom Vin shozhij na klasichnij sarkofag vklyuchayuchi pohmuru marmurovu zhinochu figuru Cya figura simvolizuye nauku v zhalobi Na kladovishi takozh pohovanij doslidnik Afriki ta kurator botanichnogo sadu Georg Shvajnfurt yakij pomer v 1925 roci Tretya mogila nalezhit Adolfu Engleru pomer v 1930 roci ta jogo druzhini Mari pomerla v 1943 roci Engler buv pershim direktorom botanichnogo sadu PrimitkiGlobal Research Identifier Database 2015 d Track Q27768150 Aligned ISNI and Ringgold identifiers for institutions zenodo 2017 doi 10 5281 ZENODO 758080 d Track Q22661177d Track Q64159407 Berlin cultural heritage database za red Senate Department for Urban Development and the Environment d Track Q21776846d Track Q21776837PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Botanischer Garten BerlinVebstorinka Botanichnogo sadu j Botanichnogo muzeyu 16 bereznya 2008 u Wayback Machine Virtuelle Tour durch Garten Tropenhalle und weitere Gebaude mit 360 Grad Panoramafotos virtualna ekskursiya Botanichnim sadom 13 serpnya 2009 u Wayback Machine Verein der Freunde des Botanischen Gartens und Botanischen Museums Berlin Dahlem e V Tovaristvo druziv Botanichnogo sadu 27 lyutogo 2010 u Wayback Machine