Стороженко Андрій (8 березня, 1791 — 4 липня, 1858) — військовий і адміністративний діяч, історик і письменник.
Стороженко Андрій Якович | |
---|---|
![]() | |
Народився | 8 березня 1791 |
Помер | 4 липня 1858 (67 років) Київ, Російська імперія |
Діяльність | письменник |
Alma mater | d |
Нагороди | |
|
Життєпис
Старшина російської армії, служив 1832 — 49 у російській військовій адміністрації Царства Польського (з 1842 сенатор, з 1845 — гол. дир. внутрішніх і духовних справ Царства Польського). Знавець і збирач української старовини, Стороженко мав велику збірку історичних документів 17 — 18 вв. (серед інших оригінал «Реєстрів Війська Запорізького» 1649).
Стороженко був автором 3-томової «Истории Южной России» (не опублікованої і загубленої), історичних нарисів про Богдана Хмельницького й Івана Мазепу та спогадів («Записок»), з яких опубліковано лише уривки.
Під псевдонімом «Андрей Царинный» надрукував «Мысли малороссиянина» (ж. «Сын Отечества и Северный Архив» (1832, т. XXV, № 1—4), де виступив з критикою «Вечеров на хуторе близь Диканьки» Миколи Гоголя.
Писав вірші українською й російською мовами й був автором оперети «Запорозька Січ». Літературні твори Стороженка опублікував його внук Микола Стороженко в додатку до своєї статті «Очерк литературной деятельности А. Я. Стороженка» («Киевская старина», 1886, — № 5. С. 1-25; — № 8. С. 639—692; — № 10. С. 299—318; — № 11. С. 445—471).
Стороженко був приятелем Тараса Шевченка (який хотів залучити його до участі в «Живописной Украине», 1844), Євгена Гребінки, Пантелеймона Куліша, О. Бодянського, Т. Грановського (родича С.) та ін.
Помер у Києві.
Автобіографія й листування С. опубліковані в II т. Фамільного Архіву Стороженків.
Література
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
Посилання
- Стороженко Андрій Якович // Шевченківська енциклопедія : у 6 т. / Гол. ред. М. Г. Жулинський. — Київ : Ін-т літератури ім. Т. Г. Шевченка, 2015. — Т. 5 : Пе—С. — С. 979-980.
![]() | Це незавершена стаття про особу. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Storozhenko Andrij 8 bereznya 1791 4 lipnya 1858 vijskovij i administrativnij diyach istorik i pismennik Storozhenko Andrij YakovichNarodivsya8 bereznya 1791 1791 03 08 Pomer4 lipnya 1858 1858 07 04 67 rokiv Kiyiv Rosijska imperiyaDiyalnistpismennikAlma materdNagorodi Mediafajli u Vikishovishi U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Storozhenko ZhittyepisStarshina rosijskoyi armiyi sluzhiv 1832 49 u rosijskij vijskovij administraciyi Carstva Polskogo z 1842 senator z 1845 gol dir vnutrishnih i duhovnih sprav Carstva Polskogo Znavec i zbirach ukrayinskoyi starovini Storozhenko mav veliku zbirku istorichnih dokumentiv 17 18 vv sered inshih original Reyestriv Vijska Zaporizkogo 1649 Storozhenko buv avtorom 3 tomovoyi Istorii Yuzhnoj Rossii ne opublikovanoyi i zagublenoyi istorichnih narisiv pro Bogdana Hmelnickogo j Ivana Mazepu ta spogadiv Zapisok z yakih opublikovano lishe urivki Pid psevdonimom Andrej Carinnyj nadrukuvav Mysli malorossiyanina zh Syn Otechestva i Severnyj Arhiv 1832 t XXV 1 4 de vistupiv z kritikoyu Vecherov na hutore bliz Dikanki Mikoli Gogolya Pisav virshi ukrayinskoyu j rosijskoyu movami j buv avtorom opereti Zaporozka Sich Literaturni tvori Storozhenka opublikuvav jogo vnuk Mikola Storozhenko v dodatku do svoyeyi statti Ocherk literaturnoj deyatelnosti A Ya Storozhenka Kievskaya starina 1886 5 S 1 25 8 S 639 692 10 S 299 318 11 S 445 471 Storozhenko buv priyatelem Tarasa Shevchenka yakij hotiv zaluchiti jogo do uchasti v Zhivopisnoj Ukraine 1844 Yevgena Grebinki Pantelejmona Kulisha O Bodyanskogo T Granovskogo rodicha S ta in Pomer u Kiyevi Avtobiografiya j listuvannya S opublikovani v II t Familnogo Arhivu Storozhenkiv LiteraturaEnciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 PosilannyaStorozhenko Andrij Yakovich Shevchenkivska enciklopediya u 6 t Gol red M G Zhulinskij Kiyiv In t literaturi im T G Shevchenka 2015 T 5 Pe S S 979 980 Ce nezavershena stattya pro osobu Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi