Аденозинтрифозфатази або АТФ-ази — клас ензимів, які каталізують розклад аденозинтрифосфату (АТФ) на аденозиндифосфат (АДФ) та вільний . Під час цієї реакції дефосфориляції звільняється енергія, яку ензим (здебільшого) використовує для проведення інших хімічних реакцій, які інакше не були б можливими. Цей процес широко використовується всіма відомими формами життя.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek14TDBGa1pXNXZjMmx1ZEhKcGNHaHZjM0JvWVhSZmNISnZkRzl1YVdWeWRDNXpkbWN2TWpBd2NIZ3RRV1JsYm05emFXNTBjbWx3YUc5emNHaGhkRjl3Y205MGIyNXBaWEowTG5OMlp5NXdibWM9LnBuZw==.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl5TDBGa1pXNXZjMmx1Wkdsd2FHOXpjR2hoZEY5d2NtOTBiMjVwWlhKMExuTjJaeTh5TURCd2VDMUJaR1Z1YjNOcGJtUnBjR2h2YzNCb1lYUmZjSEp2ZEc5dWFXVnlkQzV6ZG1jdWNHNW4ucG5n.png)
Деякі такі ензими є інтегральними мембранним білками (розміщеними всередині біологічних мембран), і допомагають рухати розчини через мембрану, зазвичай проти градієнту концентрації. Вони називаються трансмембранними АТФ-азами.
Класифікація
Усі АТФази за особливостями їх будови та механізмів функціонування поділяють на три основні типи:
- АТФази Р-типу(60-180 кДа)
- АТФази F-типу (>400 кДа)
- АТФази V-типу (>400 кДа)
АТФази Р-типу
Основною і функціональною одиницею АТФази Р-типу є інтегральний мембранний білок, який в еукаріот має молекулярну масу 110 кДа ( виняток - Са2+-АТФазу плазматичних мембран з молекулярною масою 140 кДа). Молекулярна маса прокаріотичних АТФаз Р-типу – 70 кДа.
Поліпептидний ланцюг АТФаз Р-типу, які переносять іони важких металів, утворює 8 трансмембранних фрагментів, із них 6 розташовані в N-кінцевій частині молекули. Відділення цих АТФаз від загальної гілки відбулося на ранній стадії еволюції. Їх відносять до підтипу Ⅰ, інші АТФази цього типу представляють підтип Ⅱ.
Поліпептидний ланцюг АТФаз Р-типу підтипу Ⅱ еукаріот розташований в мембрані так, що її N- і С-кінцеві фрагменти знаходяться в цитоплазмі. Вона перетинає мембрану 10 разів, формуючи трансмембранні фрагменти в виді α-спіралей. 4 такі фрагменти розташовані в N-кінцевій половині і 6 в С-кінцевій. Трансмембранні фрагменти, які контактують між собою, формують канал, через який проходять катіони. Велика петля між трансмембранними фрагментами М4 і М5 утворює цитоплазматичний домен, який містить близько 50% амінокислотних залишків білка. Тут розташований активний центр, який забезпечує гідроліз АТФ, за рахунок чого відбувається зміна конформації білка, зокрема в області домену, який утворює канал.
Для АТФаз Р-типу характерним є те, що під час функціонування термінальний фосфат АТФ переноситься на карбоксильну групу залишку аспарагінової кислоти у складі активного центру молекули ферменту з утворенням нестійкого фосфоферменту ЕФ; ванадат-іон є специфічним і високоефективним зв'язувачем цієї ділянки АТФази, тобто її інгібітором.
АТФази Р-типу Використовують енергію гідролізу АТФ для транспорту іонів.
Включають:
- Н+-АТФазу (плазматична мембрана грибів, рослин, дріжджів, бактерій),
- Н+/ K+-АТФазу (апікальна мембрана парієтальних клітин),
- Са2+-АТФазу ( ЕПР та плазматична мембрана всіх клітин еукаріот) ,
- Na+/K+-АТФазу (плазматична мембрана вищих еукаріот);
Можуть бути розташовані в плазматичній мембрані і/або в внутрішньоклітинних мембранах.
АТФази F-типу
Здійснюють синтез АТФ за рахунок руху Н+ за градієнтом концентрації;
Включають:
- Н+-АТФазу ( плазматична мембрана бактерій),
- Na+/K+-АТФазу ( внутрішня мембрана мітохондрій),
- Н+/K+-АТФазу (тилакоїдна мембрана хлоропластів);
АТФази V-типу
· АТФази V-типу використовують енергію гідролізу АТФ для транспорту Н+; Ці ферменти здійснюють транспорт протонів, а також беруть участь у транспорті аніонів та амінокислот. Під час роботи цих ферментів не утворюється ні проміжного фосфоферменту, ні ковалентного зв’язаного продукту. Інгібіторами АТФаз V-типу є дициклогексилкарбодиімід, нітрати та ціанід калію.
Включають:
- Н+-АТФазу (вакуолярна мембрана рослин),
- Na+/K+-АТФазу ( мембрана ендосом і лізосом тварин),
- Н+/K+-АТФазу (плазматина мембрана клітин, які секретують Н+).
Примітки
- Geider K, Hoffmann-Berling H (1981). Proteins controlling the helical structure of DNA. Annual Review of Biochemistry. 50: 233—60. doi:10.1146/annurev.bi.50.070181.001313. PMID 6267987.
- Kielley, WW (1961). Myosin adenosine triphosphatase. У Boyer, P. D.; Lardy, H.; Myrbäck, K. (ред.). The Enzymes. Т. 5 (вид. 2nd). New York: Academic Press. с. 159—168.
Посилання
- Аденозинтрифосфатази [ 29 вересня 2020 у Wayback Machine.] // Велика українська енциклопедія : у 30 т. / проф. А. М. Киридон (відп. ред.) та ін. — 2016. — Т. 1 : А — Акц. — 592 с. — .
![]() | Це незавершена стаття з біохімії. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Adenozintrifozfatazi abo ATF azi klas enzimiv yaki katalizuyut rozklad adenozintrifosfatu ATF na adenozindifosfat ADF ta vilnij Pid chas ciyeyi reakciyi defosforilyaciyi zvilnyayetsya energiya yaku enzim zdebilshogo vikoristovuye dlya provedennya inshih himichnih reakcij yaki inakshe ne buli b mozhlivimi Cej proces shiroko vikoristovuyetsya vsima vidomimi formami zhittya Adenozintrifosfat Adenozindifosfat Deyaki taki enzimi ye integralnimi membrannim bilkami rozmishenimi vseredini biologichnih membran i dopomagayut ruhati rozchini cherez membranu zazvichaj proti gradiyentu koncentraciyi Voni nazivayutsya transmembrannimi ATF azami KlasifikaciyaUsi ATFazi za osoblivostyami yih budovi ta mehanizmiv funkcionuvannya podilyayut na tri osnovni tipi ATFazi R tipu 60 180 kDa ATFazi F tipu gt 400 kDa ATFazi V tipu gt 400 kDa ATFazi R tipu Osnovnoyu i funkcionalnoyu odiniceyu ATFazi R tipu ye integralnij membrannij bilok yakij v eukariot maye molekulyarnu masu 110 kDa vinyatok Sa2 ATFazu plazmatichnih membran z molekulyarnoyu masoyu 140 kDa Molekulyarna masa prokariotichnih ATFaz R tipu 70 kDa Polipeptidnij lancyug ATFaz R tipu yaki perenosyat ioni vazhkih metaliv utvoryuye 8 transmembrannih fragmentiv iz nih 6 roztashovani v N kincevij chastini molekuli Viddilennya cih ATFaz vid zagalnoyi gilki vidbulosya na rannij stadiyi evolyuciyi Yih vidnosyat do pidtipu inshi ATFazi cogo tipu predstavlyayut pidtip Polipeptidnij lancyug ATFaz R tipu pidtipu eukariot roztashovanij v membrani tak sho yiyi N i S kincevi fragmenti znahodyatsya v citoplazmi Vona peretinaye membranu 10 raziv formuyuchi transmembranni fragmenti v vidi a spiralej 4 taki fragmenti roztashovani v N kincevij polovini i 6 v S kincevij Transmembranni fragmenti yaki kontaktuyut mizh soboyu formuyut kanal cherez yakij prohodyat kationi Velika petlya mizh transmembrannimi fragmentami M4 i M5 utvoryuye citoplazmatichnij domen yakij mistit blizko 50 aminokislotnih zalishkiv bilka Tut roztashovanij aktivnij centr yakij zabezpechuye gidroliz ATF za rahunok chogo vidbuvayetsya zmina konformaciyi bilka zokrema v oblasti domenu yakij utvoryuye kanal Dlya ATFaz R tipu harakternim ye te sho pid chas funkcionuvannya terminalnij fosfat ATF perenositsya na karboksilnu grupu zalishku asparaginovoyi kisloti u skladi aktivnogo centru molekuli fermentu z utvorennyam nestijkogo fosfofermentu EF vanadat ion ye specifichnim i visokoefektivnim zv yazuvachem ciyeyi dilyanki ATFazi tobto yiyi ingibitorom ATFazi R tipu Vikoristovuyut energiyu gidrolizu ATF dlya transportu ioniv Vklyuchayut N ATFazu plazmatichna membrana gribiv roslin drizhdzhiv bakterij N K ATFazu apikalna membrana pariyetalnih klitin Sa2 ATFazu EPR ta plazmatichna membrana vsih klitin eukariot Na K ATFazu plazmatichna membrana vishih eukariot Mozhut buti roztashovani v plazmatichnij membrani i abo v vnutrishnoklitinnih membranah ATFazi F tipu Zdijsnyuyut sintez ATF za rahunok ruhu N za gradiyentom koncentraciyi Vklyuchayut N ATFazu plazmatichna membrana bakterij Na K ATFazu vnutrishnya membrana mitohondrij N K ATFazu tilakoyidna membrana hloroplastiv ATFazi V tipu ATFazi V tipu vikoristovuyut energiyu gidrolizu ATF dlya transportu N Ci fermenti zdijsnyuyut transport protoniv a takozh berut uchast u transporti anioniv ta aminokislot Pid chas roboti cih fermentiv ne utvoryuyetsya ni promizhnogo fosfofermentu ni kovalentnogo zv yazanogo produktu Ingibitorami ATFaz V tipu ye diciklogeksilkarbodiimid nitrati ta cianid kaliyu Vklyuchayut N ATFazu vakuolyarna membrana roslin Na K ATFazu membrana endosom i lizosom tvarin N K ATFazu plazmatina membrana klitin yaki sekretuyut N PrimitkiGeider K Hoffmann Berling H 1981 Proteins controlling the helical structure of DNA Annual Review of Biochemistry 50 233 60 doi 10 1146 annurev bi 50 070181 001313 PMID 6267987 Kielley WW 1961 Myosin adenosine triphosphatase U Boyer P D Lardy H Myrback K red The Enzymes T 5 vid 2nd New York Academic Press s 159 168 PosilannyaAdenozintrifosfatazi 29 veresnya 2020 u Wayback Machine Velika ukrayinska enciklopediya u 30 t prof A M Kiridon vidp red ta in 2016 T 1 A Akc 592 s ISBN 978 617 7238 39 2 Ce nezavershena stattya z biohimiyi Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi