Вівсянчик сірий | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Самець сірого вівсянчика ![]() Самець сірого вівсянчика | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Geospizopsis unicolor (Lafresnaye & d'Orbigny, 1837) | ||||||||||||||||
![]() Ареал виду | ||||||||||||||||
Підвиди | ||||||||||||||||
(Див. текст) | ||||||||||||||||
Синоніми | ||||||||||||||||
Emberiza unicolor Phrygilus unicolor | ||||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||||
|
Вівся́нчик сірий (Geospizopsis unicolor) — вид горобцеподібних птахів родини саякових (Thraupidae). Мешкає в Андах.
Опис
Довжина птаха становить 15 см. Виду притаманний статевий диморфізм. Самці мають переважно темно-сіре забарвлення, нижня частина тіла у них світліша. Гузка білувата, крила і хвіст чорнуваті. Дзьоб і лапи темно-сірі. У самиць, представників північних підвидів, верхня частина тіла бура, нижня частина тіла білувата, тіла поцятковане широкими коричневими смужками, на крилах білуваті смужки. У самиць, представників південних підвидів, забарвлення подібне до забарвлення самців, переважно сіре, тім'я і спина у них поцятковані темно-коричневими смужками. Забарвлення молодих птахів подібне до забарвлення самиць.
Підвиди
Виділяють сім підвидів:
- G. u. nivaria (Bangs, 1899) — Сьєрра-Невада-де-Санта-Марта (північна Колумбія) і Кордильєра-де-Мерида (західна Венесуела);
- G. u. geospizopsis (Bonaparte, 1853) — Анди в центральній і південній Колумбії, Еквадорі і північному Перу;
- G. u. inca (Zimmer, JT, 1929) — Анди в Перу та на заході Болівії (Ла-Пас);
- G. u. unicolor (d'Orbigny & Lafresnaye, 1837) — Анди в Чилі (від Аріки до Магальянеса) і західній Аргентині (від Мендоси до Санта-Круса);
- G. u. tucumana (Chapman, 1925) — Анди в Болівії (на південь від Кочабамби) та на північному заході Аргентини (від Жужуя до Ла-Ріохи);
- G. u. cyanea (Nores & Yzurieta, 1983) — гори Вогняної Землі;
- G. u. ultima (Ripley, 1950) — [en] (центральна Аргентина).
Поширення і екологія
Сірі вівсянчики мешкають у Венесуелі, Колумбії, Еквадорі, Перу, Болівії, Чилі і Аргентині. Вони живуть на високогірних луках та на високогірних чагарникових заростях Анд. Зустрічаються невеликими зграйками, на висоті від 3000 до 4500 м над рівнем моря. Іноді приєднуються до змішаних зграй птахів. Живляться переважно насінням, а також комахами. Початок сезону розмноження залежить від широти. Сірі вівсянчики гніздяться серед скель, в кладці 2-3 світлих блакитнувато-зелених яйця, поцяткованих пурпурово-коричневими плямками, розміром 20×15 мм.
Примітки
- BirdLife International (2016). . Архів оригіналу за 12 травня 2021. Процитовано 4 квітня 2022.
- Фесенко Г. В. Вітчизняна номенклатура птахів світу. — Кривий Ріг : ДІОНАТ, 2018. — 580 с. — .
- Gill, Frank; Donsker, David, ред. (2021). . World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union. Архів оригіналу за 29 квітня 2014. Процитовано 04 квітня 2022.
![]() | Це незавершена стаття з орнітології. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Vivsyanchik sirij Samec sirogo vivsyanchika Samec sirogo vivsyanchika Ohoronnij status Najmenshij rizik MSOP 3 1 Biologichna klasifikaciya Domen Eukarioti Eukaryota Carstvo Tvarini Animalia Tip Hordovi Chordata Klas Ptahi Aves Ryad Gorobcepodibni Passeriformes Rodina Sayakovi Thraupidae Rid Geospizopsis Vid Vivsyanchik sirij Binomialna nazva Geospizopsis unicolor Lafresnaye amp d Orbigny 1837 Areal vidu Pidvidi Div tekst Sinonimi Emberiza unicolor Phrygilus unicolor Posilannya Vikishovishe Geospizopsis unicolor Vikividi Geospizopsis unicolor MSOP 22723085 NCBI 2691115 Vivsya nchik sirij Geospizopsis unicolor vid gorobcepodibnih ptahiv rodini sayakovih Thraupidae Meshkaye v Andah OpisDovzhina ptaha stanovit 15 sm Vidu pritamannij statevij dimorfizm Samci mayut perevazhno temno sire zabarvlennya nizhnya chastina tila u nih svitlisha Guzka biluvata krila i hvist chornuvati Dzob i lapi temno siri U samic predstavnikiv pivnichnih pidvidiv verhnya chastina tila bura nizhnya chastina tila biluvata tila pocyatkovane shirokimi korichnevimi smuzhkami na krilah biluvati smuzhki U samic predstavnikiv pivdennih pidvidiv zabarvlennya podibne do zabarvlennya samciv perevazhno sire tim ya i spina u nih pocyatkovani temno korichnevimi smuzhkami Zabarvlennya molodih ptahiv podibne do zabarvlennya samic PidvidiVidilyayut sim pidvidiv G u nivaria Bangs 1899 Syerra Nevada de Santa Marta pivnichna Kolumbiya i Kordilyera de Merida zahidna Venesuela G u geospizopsis Bonaparte 1853 Andi v centralnij i pivdennij Kolumbiyi Ekvadori i pivnichnomu Peru G u inca Zimmer JT 1929 Andi v Peru ta na zahodi Boliviyi La Pas G u unicolor d Orbigny amp Lafresnaye 1837 Andi v Chili vid Ariki do Magalyanesa i zahidnij Argentini vid Mendosi do Santa Krusa G u tucumana Chapman 1925 Andi v Boliviyi na pivden vid Kochabambi ta na pivnichnomu zahodi Argentini vid Zhuzhuya do La Riohi G u cyanea Nores amp Yzurieta 1983 gori Vognyanoyi Zemli G u ultima Ripley 1950 en centralna Argentina Poshirennya i ekologiyaSiri vivsyanchiki meshkayut u Venesueli Kolumbiyi Ekvadori Peru Boliviyi Chili i Argentini Voni zhivut na visokogirnih lukah ta na visokogirnih chagarnikovih zarostyah And Zustrichayutsya nevelikimi zgrajkami na visoti vid 3000 do 4500 m nad rivnem morya Inodi priyednuyutsya do zmishanih zgraj ptahiv Zhivlyatsya perevazhno nasinnyam a takozh komahami Pochatok sezonu rozmnozhennya zalezhit vid shiroti Siri vivsyanchiki gnizdyatsya sered skel v kladci 2 3 svitlih blakitnuvato zelenih yajcya pocyatkovanih purpurovo korichnevimi plyamkami rozmirom 20 15 mm PrimitkiBirdLife International 2016 Arhiv originalu za 12 travnya 2021 Procitovano 4 kvitnya 2022 Fesenko G V Vitchiznyana nomenklatura ptahiv svitu Krivij Rig DIONAT 2018 580 s ISBN 978 617 7553 34 1 Gill Frank Donsker David red 2021 World Bird List Version 12 1 International Ornithologists Union Arhiv originalu za 29 kvitnya 2014 Procitovano 04 kvitnya 2022 Ce nezavershena stattya z ornitologiyi Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi