Керавнійський купол (лат. Ceraunius Tholus) — це вулкан на планеті Марс, розташований у за координатами 24,25° пн. ш., та 262,75° сх. д., один із групи вулканів Урана. Його діаметр становить близько 130 км, висота — 5.5 км, а свою назву він отримав від назви класичної деталі альбедо. Сама ж назва Ceraunius походить від Керавнійських гір на узбережжі Епіру в Греції.
![]() Мозаїка знімків Ceraunius Tholus (нижній вулкан) та Uranius Tholus (верхній вулкан), виконана камерою , що на космічному апараті 2001 Mars Odyssey. | |
Планета | Марс |
---|---|
Координати | 24°15′ пн. ш. 262°45′ сх. д. / 24.25° пн. ш. 262.75° сх. д.Координати: 24°15′ пн. ш. 262°45′ сх. д. / 24.25° пн. ш. 262.75° сх. д. |
Географія та геологія
Загалом вважається, що вулкан являє собою базальтовий щит, нижня частина якого похована під рівниною, утвореною з лавових потоків. Давніші ж інтерпретації дозволяли припускати, що це — стратовулкан. Схили вулкана Ceraunius Tholus є досить стрімкими, із середнім нахилом у 8°; вони мають багато радіальних ерозійних каналів та долин із западинами, що починаються одразу ж від підніжжя кільцевого вала кальдери і простягаються до підніжжя самого вулкана. Згідно з поточною науковою концепцією, долини утворилися внаслідок водної ерозії. Досить цікавою особливістю Керавнійського купола є три великі каньйони у північно-західній частині вулкана, ширина яких сягає 2.5 км, а глибина — 300 м. Найбільший з цих трьох, схоже, є також наймолодшим, і виходить із найнижчої точки вулканічної кальдери та завершується у незвичному кратері (косий ударний кратер розміром 35 × 18 км), одразу ж на північ від вулкана, де утворився депозитний конус виносу. Походження цього каньйону досі є предметом суперечок, і наразі існують чотири ймовірні моделі його утворення: флювіальна діяльність, вулканічні потоки, сама долина як лавовий канал, чи якась комбінація вказаних моделей.
Керавнійський купол виглядає малим, якщо порівнювати з іншими, більшими вулканами, однак він майже такий же високий, як Еверест на Землі.
Кальдера вулкана Ceraunius Tholus помережана великою кількістю ерозійних западин, що відрізняються від ударних кратерів, оскільки не мають кільцевого вала, а також дуже нерівномірно поширені на поверхні кальдери. За віком Керавнійський купол, найімовірніше, походить із пізнього гесперійського періоду.
Льодовики
Деякі науковці вважають, що льодовики могли існувати на багатьох вулканах провінції Тарсис, в тому числі й на вершинах Olympus Mons, Ascraeus Mons, та Pavonis Mons. Льодовики, що були на вершині Ceraunius Tholus, могли в минулому навіть розтопитися та утворити якісь тимчасові озера.
Середовище навколо Ceraunius Tholus
Ceraunius Tholus перебуває на підвищенні Тарсис, яку іноді називають «опуклістю Тарсис». Тарсис — це вулканічна провінція, де розташовані найбільші вулкани. Olympus Mons — найбільший вулкан з усіх відомих. Ascraeus Mons та Pavonis Mons протяжністю сягають щонайменше 320 км, а у висоту — понад 10 км над плато, на якому вони перебувають. Саме плато розташоване на висоті від п'яти до семи кілометрів над нульовим рівнем висоти поверхні Марса.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0yTDFSb1lYSnphWE5mVVhWaFpISmhibWRzWlY5dFlYQXRiR0V1YzNabkx6SXlNSEI0TFZSb1lYSnphWE5mVVhWaFpISmhibWRzWlY5dFlYQXRiR0V1YzNabkxuQnVadz09LnBuZw==.png)
|
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Керавнійський купол |
Примітки
- Ceraunius Tholus. Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program.
- Lang, Kenneth R. (3 березня 2011). (англ.). Cambridge University Press. ISBN . Архів оригіналу за 30 липня 2016. Процитовано 1 листопада 2015.
- Characteristics of valleys on Ceraunius Tholus and their formation: Part I. Caleb I. Fassett and James W. Head, Dept. of Geological Sciences, Brown University, Providence, RI 02912. Microsymposium 38, MS016, 2003
- Michael H. Carr (2006). . Cambridge University Press. ISBN . Архів оригіналу за 3 січня 2014. Процитовано 21 березня 2011.
- Gulick, Virginia C.; Baker, Victor R. (1990). Origin and Evolution of Valleys on Martian Volcanoes. Journal of Geophysical Research. 95: 14325—14344. Bibcode:1990JGR....9514325G. doi:10.1029/JB095iB09p14325.
- Fassett, C; Headiii, J (2007). (PDF). Icarus. 189: 118. Bibcode:2007Icar..189..118F. doi:10.1016/j.icarus.2006.12.021. Архів оригіналу (PDF) за 22 жовтня 2016. Процитовано 1 листопада 2015.
- Morton, O. 2002. Mapping Mars. Picador, NY
- . с. 170. ISBN . Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 1 листопада 2015.
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 22 жовтня 2016. Процитовано 1 листопада 2015.
- Norton, O. 2002. Mapping Mars. Picador, New York.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Keravnijskij kupol lat Ceraunius Tholus ce vulkan na planeti Mars roztashovanij u za koordinatami 24 25 pn sh ta 262 75 sh d odin iz grupi vulkaniv Urana Jogo diametr stanovit blizko 130 km visota 5 5 km a svoyu nazvu vin otrimav vid nazvi klasichnoyi detali albedo Sama zh nazva Ceraunius pohodit vid Keravnijskih gir na uzberezhzhi Epiru v Greciyi Ceraunius TholusMozayika znimkiv Ceraunius Tholus nizhnij vulkan ta Uranius Tholus verhnij vulkan vikonana kameroyu sho na kosmichnomu aparati 2001 Mars Odyssey PlanetaMarsKoordinati24 15 pn sh 262 45 sh d 24 25 pn sh 262 75 sh d 24 25 262 75 Koordinati 24 15 pn sh 262 45 sh d 24 25 pn sh 262 75 sh d 24 25 262 75Geografiya ta geologiyaZagalom vvazhayetsya sho vulkan yavlyaye soboyu bazaltovij shit nizhnya chastina yakogo pohovana pid rivninoyu utvorenoyu z lavovih potokiv Davnishi zh interpretaciyi dozvolyali pripuskati sho ce stratovulkan Shili vulkana Ceraunius Tholus ye dosit strimkimi iz serednim nahilom u 8 voni mayut bagato radialnih erozijnih kanaliv ta dolin iz zapadinami sho pochinayutsya odrazu zh vid pidnizhzhya kilcevogo vala kalderi i prostyagayutsya do pidnizhzhya samogo vulkana Zgidno z potochnoyu naukovoyu koncepciyeyu dolini utvorilisya vnaslidok vodnoyi eroziyi Dosit cikavoyu osoblivistyu Keravnijskogo kupola ye tri veliki kanjoni u pivnichno zahidnij chastini vulkana shirina yakih syagaye 2 5 km a glibina 300 m Najbilshij z cih troh shozhe ye takozh najmolodshim i vihodit iz najnizhchoyi tochki vulkanichnoyi kalderi ta zavershuyetsya u nezvichnomu krateri kosij udarnij krater rozmirom 35 18 km odrazu zh na pivnich vid vulkana de utvorivsya depozitnij konus vinosu Pohodzhennya cogo kanjonu dosi ye predmetom superechok i narazi isnuyut chotiri jmovirni modeli jogo utvorennya flyuvialna diyalnist vulkanichni potoki sama dolina yak lavovij kanal chi yakas kombinaciya vkazanih modelej Keravnijskij kupol viglyadaye malim yaksho porivnyuvati z inshimi bilshimi vulkanami odnak vin majzhe takij zhe visokij yak Everest na Zemli Kaldera vulkana Ceraunius Tholus pomerezhana velikoyu kilkistyu erozijnih zapadin sho vidriznyayutsya vid udarnih krateriv oskilki ne mayut kilcevogo vala a takozh duzhe nerivnomirno poshireni na poverhni kalderi Za vikom Keravnijskij kupol najimovirnishe pohodit iz piznogo gesperijskogo periodu LodovikiDeyaki naukovci vvazhayut sho lodoviki mogli isnuvati na bagatoh vulkanah provinciyi Tarsis v tomu chisli j na vershinah Olympus Mons Ascraeus Mons ta Pavonis Mons Lodoviki sho buli na vershini Ceraunius Tholus mogli v minulomu navit roztopitisya ta utvoriti yakis timchasovi ozera Seredovishe navkolo Ceraunius TholusCeraunius Tholus perebuvaye na pidvishenni Tarsis yaku inodi nazivayut opuklistyu Tarsis Tarsis ce vulkanichna provinciya de roztashovani najbilshi vulkani Olympus Mons najbilshij vulkan z usih vidomih Ascraeus Mons ta Pavonis Mons protyazhnistyu syagayut shonajmenshe 320 km a u visotu ponad 10 km nad plato na yakomu voni perebuvayut Same plato roztashovane na visoti vid p yati do semi kilometriv nad nulovim rivnem visoti poverhni Marsa Mapa kvadrangla Tharsis iz poznachennyam najvazhlivishih detalej U provinciyi Tarsis roztashovana velika kilkist vulkaniv zokrema gora Olimp najvishij vidomij vulkan u Sonyachnij sistemi Kanal Ceraunius Tholus znimok Krater na vershini Keravniyevogo kupola roztashovanij odrazu zh sprava vidnosno cogo zobrazhennya Klacnit na zobrazhenni abi rozdivitisya Liniya masshtabu vidpovidaye 1000 matriv Kanal Ceraunius Tholus znimok Krater na vershini Keravniyevogo kupola roztashovanij odrazu zh sprava vidnosno cogo zobrazhennya Klacnit na zobrazhenni abi rozdivitisya Liniya masshtabu vidpovidaye 1000 matriv Vid na Ceraunius Tholus ta Uranius Tholus iz kameri kosmichnogo aparata Mars Global Surveyor Vid na Ceraunius Tholus ta Uranius Tholus iz kameri kosmichnogo aparata Mars Global Surveyor Komp yuterna 3D model vulkana Ceraunius Tholus iz p yatikratnim vertikalnim perebilshennyam Zobrazhennya bulo stvorene na osnovi danih zibranih kameroyu THEMIS ta altimetrom Krater roztashovanij zliva Komp yuterna 3D model vulkana Ceraunius Tholus iz p yatikratnim vertikalnim perebilshennyam Zobrazhennya bulo stvorene na osnovi danih zibranih kameroyu THEMIS ta altimetrom Krater roztashovanij zliva Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Keravnijskij kupolPrimitkiCeraunius Tholus Gazetteer of Planetary Nomenclature USGS Astrogeology Research Program Lang Kenneth R 3 bereznya 2011 angl Cambridge University Press ISBN 9781139494175 Arhiv originalu za 30 lipnya 2016 Procitovano 1 listopada 2015 Characteristics of valleys on Ceraunius Tholus and their formation Part I Caleb I Fassett and James W Head Dept of Geological Sciences Brown University Providence RI 02912 Microsymposium 38 MS016 2003 Michael H Carr 2006 Cambridge University Press ISBN 978 0 521 87201 0 Arhiv originalu za 3 sichnya 2014 Procitovano 21 bereznya 2011 Gulick Virginia C Baker Victor R 1990 Origin and Evolution of Valleys on Martian Volcanoes Journal of Geophysical Research 95 14325 14344 Bibcode 1990JGR 9514325G doi 10 1029 JB095iB09p14325 Fassett C Headiii J 2007 PDF Icarus 189 118 Bibcode 2007Icar 189 118F doi 10 1016 j icarus 2006 12 021 Arhiv originalu PDF za 22 zhovtnya 2016 Procitovano 1 listopada 2015 Morton O 2002 Mapping Mars Picador NY s 170 ISBN 978 3 662 45051 2 Arhiv originalu za 4 bereznya 2016 Procitovano 1 listopada 2015 PDF Arhiv originalu PDF za 22 zhovtnya 2016 Procitovano 1 listopada 2015 Norton O 2002 Mapping Mars Picador New York