Вадим Григорович Пінчук (28 грудня 1930, Полтава — 29 березня 1996, Київ) — український науковець-онколог, академік Академії медичних наук України, доктор медичних наук, професор, лауреат Державної премії в галузі науки і техніки (1981) і 1998 (посмертно) та премії ім. О. О. Богомольця АН України (1979), директор Інституту експериментальної патології, онкології та радіобіології ім. Р. Є. Кавецького НАН України, завідувач відділу цитології пухлинного росту того ж інституту.
Вадим Григорович Пінчук | |
---|---|
![]() | |
Народився | 28 грудня 1930 Полтава, Українська СРР, СРСР |
Помер | 29 березня 1996 (65 років) Київ, Україна |
Поховання | Байкове кладовище |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | науковець |
Alma mater | Київський медичний інститут (1954) |
Галузь | онкологія |
Заклад | Інститут експериментальної патології, онкології і радіобіології імені Р. Є. Кавецького НАН України |
Членство | НАН України |
Нагороди | ![]() ![]() |
Життєпис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlUxTHlWRU1DVTVReVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTXlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxPVElsUkRBbFFqQWxSREFsUWpRbFJEQWxRamdsUkRBbFFrTWxSREFsUWpCZkpVUXdKVGxHSlVReEpUazJKVVF3SlVKRUpVUXhKVGczSlVReEpUZ3pKVVF3SlVKQkpVUXdKVUl3TG1wd1p5OHhOVEJ3ZUMwbFJEQWxPVU1sUkRBbFFrVWxSREFsUWpNbFJEQWxRamdsUkRBbFFrSWxSREFsUWpCZkpVUXdKVGt5SlVRd0pVSXdKVVF3SlVJMEpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkRKVVF3SlVJd1h5VkVNQ1U1UmlWRU1TVTVOaVZFTUNWQ1JDVkVNU1U0TnlWRU1TVTRNeVZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Народився 28 грудня 1930 року у Полтаві.
У 1954 році закінчив Київський медичний інститут. У 1954—1957 роках навчався в аспірантурі на кафедрі патологічної анатомії і патологічної фізіології цього вишу, учень професора Ростислава Кавецького. За його порадою став займатися проблемами механізмів дії іонізуючого випромінювання. У 1955 році закінчив курси удосконалення кваліфікації з медичної радіології при Центральному інституті удосконалення в Москві.
Після закінчення аспірантури працював молодшим науковим співробітником радіологічної лабораторії Київського науково-дослідного інституту гігієни праці і профзахворювань, а з 1959 року — старшим науковим співробітником лабораторії канцерогенних речовин. У 1960 році захистив кандидатську дисертацію.
У 1961 році перейшов до Інституту експериментальної і клінічної онкології, яким керував Ростислав Кавецький. Очолив групу електронної мікроскопії, яка займалась вивченням тонких механізмів перетворення нормальної клітини в пухлинну.
З листопада 1962 року був на стажуванні в Парижі у засновника школи електронної мікроскопії професора Вільгельма Бернара. Під час перебування у Франції Вадим Пінчук відвідав 9 наукових установ Франції, у яких вивчив нові методи дослідження клітини. З 1963 року — у званні старший науковий співробітник за фахом «патологічна фізіологія». У 1970 році захистив докторську дисертацію.
У 1971 році, коли інститут перейшов з МОЗ УРСР до Академії наук УРСР, лабораторія була перетворена у відділ пухлинної клітини, а сам Вадим Пінчук був призначений заступником директора інституту з наукової роботи. У 1973 році його обрали членом-кореспондентом АН УРСР.
З 1979 року — директор Інституту експериментальної патології, онкології та радіобіології.
У 2014 році, син Вадима та Людмили Пінчуків, професор Георгій Пінчук написав, що 29 березня 1996 року його батько покінчив життя самогубством за допомогою вогнепальної зброї. За його словами, це сталося, зокрема, через проблеми у стосунках з дружиною («його особисте життя стало пеклом на Землі»). Похований разом з родиною на Байковому кладовищі (ділянка № 49а, 50°24′59″ пн. ш. 30°30′05″ сх. д. / 50.4165556° пн. ш. 30.501472° сх. д.).
Родина
- Батько — політик, міністр освіти УРСР Григорій Пінчук (1904—1992).
- Двоюрідний брат — професор, ентомолог і зоогеограф Ігор Лопатін (1923—2012).
- Дружина — радіобіолог, гематолог, доктор медичних наук Людмила Пінчук (1930—2012).
Наукова робота
Основні напрями наукових досліджень: канцерогенез та аналіз віддалених наслідків аварії на ЧАЕС. Ним вивчені закономірності розвитку злоякісних пухлин у післяаварійному періоді в експерименті, показано синергічний ефект постійного впливу малих доз іонізуючої радіації низької інтенсивності та шкідливих факторів зовнішнього середовища.
Автор майже 300 наукових праць, з них 12 монографій. Підготував 6 докторів та 12 кандидатів наук.
Був головним редактором журналу «Экспериментальная онкология» (до 1996 року), членом редколегій журналів «Доповіді НАН України» та «Anticancer Research».
Основні наукові праці:
- «Експериментальні пухлини печінки» (1978);
- «Синдром ендогенної інтоксикації» (1979);
- «Клонально-селекційна концепція пухлинного росту» (1987);
- «Імуноцитохімія та моноклональні антитіла в онкогематології»(1990);
- «Радіобіологічні аспекти аварії на ЧАЕС» (1992);
- «Онкологія. Словник-довідник» (1992).
Пам'ять
На будівлі Інституту експериментальної патології, онкології та радіобіології ім. Р. Є. Кавецького НАН України за адресою вул. Васильківська, 45 1 грудня 2009 року встановлено гранітну меморіальну дошку Вадиму Пінчуку.
Примітки
- Луговський, О.Г. Академік В.Г. Пінчук: сторінки життя і творчості // Наука та наукознавство. — 2009. — № 2. — С. 75-85.
- George V. Pinchuk, 14 червня 2014
- . Архів оригіналу за 7 листопада 2011. Процитовано 19 грудня 2010.
Джерела
- Луговський, О.Г. Академік В.Г. Пінчук: сторінки життя і творчості // Наука та наукознавство. — 2009. — № 2. — С. 75-85.
Посилання
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Vadim Grigorovich Pinchuk 28 grudnya 1930 Poltava 29 bereznya 1996 Kiyiv ukrayinskij naukovec onkolog akademik Akademiyi medichnih nauk Ukrayini doktor medichnih nauk profesor laureat Derzhavnoyi premiyi v galuzi nauki i tehniki 1981 i 1998 posmertno ta premiyi im O O Bogomolcya AN Ukrayini 1979 direktor Institutu eksperimentalnoyi patologiyi onkologiyi ta radiobiologiyi im R Ye Kaveckogo NAN Ukrayini zaviduvach viddilu citologiyi puhlinnogo rostu togo zh institutu Vadim Grigorovich PinchukNarodivsya28 grudnya 1930 1930 12 28 Poltava Ukrayinska SRR SRSRPomer29 bereznya 1996 1996 03 29 65 rokiv Kiyiv UkrayinaPohovannyaBajkove kladovisheKrayina SRSR UkrayinaDiyalnistnaukovecAlma materKiyivskij medichnij institut 1954 GaluzonkologiyaZakladInstitut eksperimentalnoyi patologiyi onkologiyi i radiobiologiyi imeni R Ye Kaveckogo NAN UkrayiniChlenstvoNAN UkrayiniNagorodiU Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Pinchuk ZhittyepisMogila Vadima Pinchuka Narodivsya 28 grudnya 1930 roku u Poltavi U 1954 roci zakinchiv Kiyivskij medichnij institut U 1954 1957 rokah navchavsya v aspiranturi na kafedri patologichnoyi anatomiyi i patologichnoyi fiziologiyi cogo vishu uchen profesora Rostislava Kaveckogo Za jogo poradoyu stav zajmatisya problemami mehanizmiv diyi ionizuyuchogo viprominyuvannya U 1955 roci zakinchiv kursi udoskonalennya kvalifikaciyi z medichnoyi radiologiyi pri Centralnomu instituti udoskonalennya v Moskvi Pislya zakinchennya aspiranturi pracyuvav molodshim naukovim spivrobitnikom radiologichnoyi laboratoriyi Kiyivskogo naukovo doslidnogo institutu gigiyeni praci i profzahvoryuvan a z 1959 roku starshim naukovim spivrobitnikom laboratoriyi kancerogennih rechovin U 1960 roci zahistiv kandidatsku disertaciyu U 1961 roci perejshov do Institutu eksperimentalnoyi i klinichnoyi onkologiyi yakim keruvav Rostislav Kaveckij Ocholiv grupu elektronnoyi mikroskopiyi yaka zajmalas vivchennyam tonkih mehanizmiv peretvorennya normalnoyi klitini v puhlinnu Z listopada 1962 roku buv na stazhuvanni v Parizhi u zasnovnika shkoli elektronnoyi mikroskopiyi profesora Vilgelma Bernara Pid chas perebuvannya u Franciyi Vadim Pinchuk vidvidav 9 naukovih ustanov Franciyi u yakih vivchiv novi metodi doslidzhennya klitini Z 1963 roku u zvanni starshij naukovij spivrobitnik za fahom patologichna fiziologiya U 1970 roci zahistiv doktorsku disertaciyu U 1971 roci koli institut perejshov z MOZ URSR do Akademiyi nauk URSR laboratoriya bula peretvorena u viddil puhlinnoyi klitini a sam Vadim Pinchuk buv priznachenij zastupnikom direktora institutu z naukovoyi roboti U 1973 roci jogo obrali chlenom korespondentom AN URSR Z 1979 roku direktor Institutu eksperimentalnoyi patologiyi onkologiyi ta radiobiologiyi U 2014 roci sin Vadima ta Lyudmili Pinchukiv profesor Georgij Pinchuk napisav sho 29 bereznya 1996 roku jogo batko pokinchiv zhittya samogubstvom za dopomogoyu vognepalnoyi zbroyi Za jogo slovami ce stalosya zokrema cherez problemi u stosunkah z druzhinoyu jogo osobiste zhittya stalo peklom na Zemli Pohovanij razom z rodinoyu na Bajkovomu kladovishi dilyanka 49a 50 24 59 pn sh 30 30 05 sh d 50 4165556 pn sh 30 501472 sh d 50 4165556 30 501472 Rodina Batko politik ministr osviti URSR Grigorij Pinchuk 1904 1992 Dvoyuridnij brat profesor entomolog i zoogeograf Igor Lopatin 1923 2012 Druzhina radiobiolog gematolog doktor medichnih nauk Lyudmila Pinchuk 1930 2012 Sin biolog emigrant do SShA profesor angl George V Pinchuk 1957 2021 Naukova robotaOsnovni napryami naukovih doslidzhen kancerogenez ta analiz viddalenih naslidkiv avariyi na ChAES Nim vivcheni zakonomirnosti rozvitku zloyakisnih puhlin u pislyaavarijnomu periodi v eksperimenti pokazano sinergichnij efekt postijnogo vplivu malih doz ionizuyuchoyi radiaciyi nizkoyi intensivnosti ta shkidlivih faktoriv zovnishnogo seredovisha Avtor majzhe 300 naukovih prac z nih 12 monografij Pidgotuvav 6 doktoriv ta 12 kandidativ nauk Buv golovnim redaktorom zhurnalu Eksperimentalnaya onkologiya do 1996 roku chlenom redkolegij zhurnaliv Dopovidi NAN Ukrayini ta Anticancer Research Osnovni naukovi praci Eksperimentalni puhlini pechinki 1978 Sindrom endogennoyi intoksikaciyi 1979 Klonalno selekcijna koncepciya puhlinnogo rostu 1987 Imunocitohimiya ta monoklonalni antitila v onkogematologiyi 1990 Radiobiologichni aspekti avariyi na ChAES 1992 Onkologiya Slovnik dovidnik 1992 Pam yatNa budivli Institutu eksperimentalnoyi patologiyi onkologiyi ta radiobiologiyi im R Ye Kaveckogo NAN Ukrayini za adresoyu vul Vasilkivska 45 1 grudnya 2009 roku vstanovleno granitnu memorialnu doshku Vadimu Pinchuku PrimitkiLugovskij O G Akademik V G Pinchuk storinki zhittya i tvorchosti Nauka ta naukoznavstvo 2009 2 S 75 85 George V Pinchuk 14 chervnya 2014 Arhiv originalu za 7 listopada 2011 Procitovano 19 grudnya 2010 DzherelaLugovskij O G Akademik V G Pinchuk storinki zhittya i tvorchosti Nauka ta naukoznavstvo 2009 2 S 75 85 Posilannya